Hoću da vam nešto priznam,
ali najprije
da vi priznate nešto meni.
Hoću da podignete ruku svi,
koji ste u prošloj godini iskusili relativno malo stresa.
Imali ko?
A umjerenu dozu stresa?
Ko je doživio veliku količinu stresa?
Da. I ja, takođe.
Ali to nije moja ispovijest.
Moja je ispovijest ovo: ja sam zdravstveni psiholog
i moja je misija da pomognem ljudima da budu sretniji i zdraviji.
Ali bojim se da to što podučavam
poslednjih deset godina čini više slabog nego dobrog
i u vezi je sa stresom.
Godinama sam govorila ljudima kako vas stres čini bolesnim.
Da povećava rizik pogotovo od svega - od obične prehlade
do srčano-žilnih obolenja.
U suštini ja sam stres pretvorila u neprijatelja.
Ali promijenila sam svoje mišljenje o stresu
i zato danas želim promijeniti vaše.
Dozvolite mi da počnem sa istraživanjem koje me je natjeralo da premislim
o svom cijelovitom pristupu stresu.
Ovo istraživanje pratilo je 30.000 odraslih u SAD-u
osam godina i počelo je pitajući ljude,
"Koliko ste stresa doživjeli u prošloj godini?"
Također pitali su i, "Vjerujete li
da je stres štetan za vaše zdravlje?
Onda su uzeli javne evidencije smrti
da saznaju ko je umro.
(smijeh)
Okej. Prvo nekoliko loših vijesti.
Ljudi koji su doživjeli puno stresa u prošloj godini
su imali za 43 procenata povećan rizik od umiranja.
Ali to je važilo samo za one ljude
koji su vjerovali da je stres štetan za zdravlje.
(smijeh)
Ljudi koji su iskusili puno stresa,
ali nisu vjerovali da je stres štetan,
nisu cesce umirali.
U stvari, oni su imali najniži rizik umiranja
od svih učesnika studije, uključujući one
sa relativno malim stresom iz prošle godine.
Istraživaču su u periodu od osam godina
praćenja smrtnih slucajeva procijenili da je
182.000 Amerikanaca umrlo prije vremena
ali ne od stresa nego od ubjeđenja
da je stres štetan za zdravlje. (smijeh)
To je oko 20.000 smrtnih slučajeva godišnje.
Sad ako je procijena tačna,
onda je uvjerenje o štetnosti stresa
15. najveći uzrok smrti
u Sjedinjenim Državama u prošloj godini,
koji je ubio više ljudi neko kožni rak,
virus side i ubistvo.
(smijeh)
Možete da vidite zašto me je ova studija tako prepala.
Ja sam ipak toliko snage ulagala govoreći ljudima
kako je stres štetan za vaše zdravlje.
Zbog ove studije ja sam se počela pitati:
Da li može promijena u razmišljanju o stresu
napraviti osobu zdraviju? Nauka kaže DA.
Kad promijenite svoje mišljenje o stresu
možete promijeniti i odgovor tijela na stres.
Da bih objasnili kako to ide,
hoću da se svi pretvarate da ste učesnici
studije koja je zamišljena da vas dovede u stanje stresa.
Zove se test za drustveni stres.
Dođete u laboratorij,
i tamo vam je rečeno da za pet minuta
improvizirate govor u vezi vaših ličnih slabosti
grupi stručnjaka koji sjede ispred vas,
a da se osigura vaš osjećaj da ste pod pritiskom,
prema vama okrenuta su jaka svjetla i kamera
nekako ovako.
Ocenjivači su naučeni
da vas obeshrabre sa neverbalnim znacima ovako.
(smijeh)
Dok ste prilično demoralizovani
dolazi vrijeme za drugi dio: matematički test.
Uz vaše iznenađenje,
eksperimentator je naučio da vas za to vrijeme još maltretira.
Sad ćemo da pokušamo to uraditi zajedno.
Biće to zabavno.
Za mene.
Okej. Hoću da svi brojite unazad
od 996 u koracima od sedam.
To ćete raditi glasno
što brže možete, počevši od 996.
Sad!
(avditorij broji)
Idemo brže. Brže, molim.
To je suviše sporo.
Stop. Stop, stop, stop.
Taj tip je pogriješio.
Sad ćemo morati početi ponovo. (smijeh)
Niste vi baš prvaci u brojanju, jeli?
Okej, znači dobili ste ideju o tome.
Kad biste stvarno bili učesnici ove studije,
vjerovatno bi se osjećali malo pod stresom.
Vaše bi srce udaralo,
vaše bi disanje ubrzalo, možda čak i do znojenja.
Normalno ove tjelesne znakove tumačimo
kao tjeskobu (anksioznost)
ili kao znakove da se slabo snalazimo pod pritiskom.
Ali šta ako bi ih gledali
kao znakove da se vaše tjelo pojačava
pošto se sprema na izazov?
Jer to je ono što je bilo rečeno učesnicima studije
koju je izradio Harvardski Univerzitet.
Prije nego što su prošli test za socijalni stres,
rečeno im je bilo da pokušaju na stresne odgovore tijela gledati kao od koristi.
Da udaranje srca znači spremanje na akciju.
Ako dišete brže, nema problema.
To samo znači više kisika u vaš mozak.
Učesnici koji su naučili da stresni odgovor smatraju
kao nešto korisno za izvođenje,
eto doživjeli su manje stresa
manje tjeskobe i više samopouzdanja,
ali najljepša spoznaja za mene
je bila da se je njihov stresni odgovor promijenio.
U tipičnom stresnom odgovoru
brzina otkucaja srca raste,
a vaši se krvni sudovi ovako stišću.
To je jedan od razloga da je kroničan stres
nekad povezan sa srčano-žilnim obolenjima.
Pa i nije baš zdravo biti u ovakvom stanju čitavo vrijeme.
Ali kad su učesnici studije smatrali
svoj stresni odgovor kao koristan,
njihovi krvni sudovi ostali su ovako opušteni.
Srce je otkucavalo
ali ovo je ipak mnogo zdravija srčano-žilna slika.
Ustvari slično se dešava
kad smo sretni i hrabri.
Za vrijeme stresnih doživljaja u životu
ova jedna biološka promijena
može da postane razlika
između srčanog udara u vašim pedesetima
i vašeg zdravog života v devedesetim godinama.
To je upravo ono što nauka o stresu otkriva:
veoma je bitno kako mislite o stresu.
Znači moji cilj kao psihologa mora da se promijeni.
Ja više ne želim da se riješim vašeg stresa.
Hoću da vam pomognem da budete bolji u stresu.
Upravo smo uradili jednu malu intervenciju.
Ako ste podigli svoju ruku i rekli
da ste doživjeli puno stresa prošle godine,
možda smo vam spasili život,
jer nadam se idući put
kad vam počne srce udarati od stresa
zapamtiti ćete ovaj govor
i pomisliti ćete
to je moje tijelo koje mi želi pomoći savladati izazov.
I kad posmatrate stres na taj način
vaše vam tjelo vjeruje
a stresni odgovor postane zdraviji.
Rekla sam da ima više od deset godina kako od stresa pravim bauka
i pošto se želim iskupiti
napravićemo sad još jednu intervenciju.
Želim vam pričati o jednom
najmanje cijenjenom vidiku stresnog odgovora,
koji ide ovako:
Stres vas čini društvenim.
Da bi razumijeli ovu stranu stresa,
moramo pričati o hormonu, koji se zove oksitocin.
Ja znam da je oksitocin
među hormonima na veoma visokom mjestu.
On čak i ima nadimak "hormon za mazenje",
pošto on se pušta kad se grlimo.
Ali to je samo jedan mali dio onoga za sto je oksitocin zaduzen .
Oksitocin je živčani hormon.
On uglašava drustvene instinkte vašeg mozga.
Zove te da radiš stvari
koje učvršćivaju bliske odnose.
Oksitocin potjera vašu žudnju za dodirom
sa prijateljima i familijom.
Pojačava vašu empatiju.
Štaviše on vas spremi da pomognete i podržite
ljude za koje brinete.
Ima onih koji čak predlažu
da bi trebali taj oksitocin njuhati
da bi postali više empatični in brižni.
Ali vidite ima nešto sto ti ljudi ne razumiju
u vezi sa oksitocinom.
To je hormon stresa.
Vaša hipofiza pumpa taj hormon
kao dio odgovora tijela na stres.
On je podjednako sastavni dio odgovora na stres
kao adrenalin koji cini srce da kuca.
I kad se oksitocin oslobađa u stanju stresa
on vas motiviše da tražite podržku.
Vaš biološki stresni odgovor
vas nagovara da s nekim podjelite vaša osjećanja
a ne da ih držite u sebi.
Vas odgovor na stres se brine da primjetite
kada se netko iz vaseg zivota nađe u nevolji
kako biste jedno drugom bili podrska.
Kad je u životu težko odgovor na stres od vas hoće
da ste okruženi ljudima kojima je stalo do vas.
Okej, znači kako vas ovo znanje o stresu
može napraviti zdravije?
Pa tako što oksitocin ne utiče samo na mozak.
On utiče i na tjelo,
jedna od njegovih glavnih uloga u tijelu
jeste da štiti srčano-žilni sistem
od oboljenja prouzrokovanih stresom.
To je prirodni lijek protiv upale.
On isto pomogne krvnim sudovima da za vrijeme stresa ostanu opušteni.
Moj omiljeni učinak na tijelo je ipak učinak na srce.
Vaše srce ima receptore za ovaj hormon,
oksitocin srćanim ćelijama pomaže da se obnove
i ozdrave od svake štete izazvane stresom.
Ovaj stresni hormon vaše srce učvrsti,
a što je super stvar sve ove fizičke prednosti oksitocina
poboljšane su putem drustvenog kontakta
i drustvene podrške,
što znači kad se pod stresom okrenete prema drugima
bilo da tražite podržku ili nekome hoćete pomoći,
oslobađate više tog hormona,
a vaš stresni odgovor postane zdraviji,
vi se zapravo brže i oporavite od stresa.
Za mene je nevjerovatno
da stresni odgovor ima u sebi ugrađen mehanizam
za otpornost na stres,
a taj mehanizem se zove ljudska povezanost.
Završiću tako da vam ispričam nešto o još jednoj studiji.
Dobro me slušajte jer bi ona mogla da spasi koji život.
Studija je pratila oko 1,000 ljudi u Sjedinjenim Državama,
starih od 34 pa do 93 godine,
i studija je počela sa pitanjem,
"Koliko ste stresa doživjeli u prošloj godini?"
Isto tako je pitala, "Koliko ste vremene proveli
pomagajući prijeteljima, susjedima,
ljudima u zajednici?"
Poslije su uzeli javne evidencije za narednih pet godina
da utvrde ko je umro.
Okej, loše priče idu prvo:
Svako veće stresno iskustvo,
npr. finansijske poteškoće ili familijarna kriza,
povećala je rizik od umiranja za trideset posto.
Ali - nadam se da ste dosad već predvidili taj ali -
to nije važilo za sve.
Za one koji su proveli vrijeme brinući o drugima
pokazalo se da uopšte niso rizikovali smrt. Nula.
Brižnost je stvorila otpornost.
Znači ponovo vidimo
da se štetne učinke stresa na zdravlje
može izbjeći.
Način kako mislimo i reagujemo
može promijeniti naše stresno iskustvo
Kad izabereš da na stresni odgovor gledaš
kao od koristi
onda stvaraš biologiju hrabrosti.
I kad izabereš da se u stresu povežeš sa ljudima,
onda možeš stvoriti otpornost.
Ja i ne bi baš tražila
više stresa u svom životu
ali mi je ova nauka
pomogla da sasvim drugačije vrednujem stres.
Stres nam daje pristup ka našim srcima.
Milostivo srce koje nađe radost i smisao
u povezivanju sa drugima,
da, to je vaše kucajuće srce,
koje radi za vas, vašu snagu i energiju.
I kad izaberete da gledate ovako na stres,
nije samo da ste bolj u stresu,
nego pravite veoma važan stav.
S tim kažete kako imate povjerenja u sebe
da se nosite sa životnim izazovima,
i dobro znate
da se ne morate s tim součavati sami.
Hvala vam.
(aplauz)
Chris Anderson: To je stvarno nevjerovatno šta nam govorite.
Čini se nevjerovatno da uvjerenje o stresu
može toliko toga da uradi za duzinu zivota.
Kako bi vi savjetovali
kad bi recimo neko birao životni stil
između stresnog i ne-stresnog posla,
da li je bitno na koju će stranu?
Jeli jednako mudro izabrati recimo stresni posao
dok si ubjeđen, da je sve pod kontrolom?
Keli MakGonigal: Da, jer ima jedna sigurna stvar
zdravije je tražiti smisao u životu
nego izbjegavati nelagodnost.
Ja mislim da je najbolji način za donošenje odluke
kad ideš putem koji ti za život donosi smisao,
posle toga vjeruj u sebe i nosi se stresom koji slijedi.
CA: Hvala vam mnogo, Keli. To je stvarno odlično. KM: Hvala vama.
(aplauz)