♪ [zene] ♪
- [Alex] A munkaerőpiacról szóló előadássorozatunkban
olyan kérdéseket vizsgálunk,
mint hogy hogyan határozzák meg a béreket,
miért keresnek az amerikaiak olyan jól világviszonylatban,
mi a humán tőke, és hogyan segíti elő a bérek növelését,
segítik-e a szakszervezetek a munkavállalót,
és ha igen, akkor milyen mértékben,
hogyan befolyásolja a diszkrimináció a munkaerőpiacot.
Előadásunkat a bérek meghatározásával kezdjük.
A munkaerőpiacról szóló előadásainkban
a következő kérdéseket vizsgáljuk meg:
Hogyan alakulnak ki a bérek?
Miért keresnek az amerikaiak olyan jól világviszonylatban?
Mi a humán tőke,
és hogyan segíti elő a bérek növelését?
Segítik-e a szakszervezetek a munkavállalót?
Ha igen, milyen mértékben?
Mennyire befolyásolja a diszkrimináció a munkaerőpiacot?
Az előadást
a bérek meghatározásával kezdjük.
A munkaerő iránti keresletet az különbözteti meg
az alma iránti kereslettől, hogy a munkaerő iránti kereslet
származtatott kereslet.
Egy cég azért alkalmaz dolgozókat, mert ők növelik a bevételét.
A munkaerő iránti kereslet mögötti alapgondolat nem más,
mint a munka határtermelékenysége,
azaz a cég bevételének növelése
egy további dolgozó alkalmazása által.
Látni fogunk néhány érdekes dolgot
a határtermelékenységgel kapcsolatban.
Először is, egyre több munkaerő alkalmazásával csökenni fog,
mert az első munkás a legfontosabb feladat elvégzését kapja,
a második munkás a második legfontosabb feladatot kapja,
és így tovább.
Ráadásul, a cégek addig alkalmaznak további munkaerőt,
míg a bér kevesebb, mint a munka határtermelékenysége.
Nézzük meg mindezt ebben a táblázatban.
Azt látjuk, hogy egy étterem, mint pl. a McDonald's
hogyan dönt takarítók felvételéről.
Az első takarító a legfontosabb feladatot kapja,
ami a WC-k takarítása, naponta egyszer.
Ez a feladat óránként 35 $-ral növeli a cég bevételét.
A vendégek szeretik, ha tiszták egy étteremben a WC-k.
A második takarító kiüríti a szemetest,
a harmadiknak is a WC-ket kell takarítania,
ami mostmár napi kétszer történik,
de ettől a bevétel már kevesebbel, csak 24 $-ral nő.
A munkaerő keresetgörbéjét
a munka határtermelékenységéből származtatjuk.
Figyeljük meg, hogy amint a bér lemegy,
a cég egyre több és több takarítót szeretne alkalmazni,
és ahogy a cég egyre több takarítót alkalmaz,
a munka határtermelékenysége csökken.
Nézzük meg közelebbről, hogy ez hogy jön ki.
Itt van a munka határtermelékenységének ütemterve,
itt pedig az ebből származó munkaerő iránti kereslet.
Látható, hogy ha az órabérek magasabbak volnának 35 $-nál,
a cég nem venne fel új takarítót,
mert a legelső takarító 35 $-t
tesz hozzá óránként a cég bevételéhez.
Ha a bér magasabb ennél, akkor már nem éri meg azt a takarítót is alkalmazni.
De amint a bér csökken,
érdemes lesz egyre több takarítót alkalmazni.
Ha a piaci bér 10 $ lenne, 7 takarítót alkalmaznának.
Ha a piaci bér 30 $ lenne, csak 1 takarítót vennének fel.
Ez egyetlen cég takarítók iránti kereslete.
Most összesítsük, hogy a piacon lévő összes cégnek együtt
hány takarítóra van kereslete, a különböző órabérek esetén.
Így kapjuk meg a takarítók iránti piaci keresletet.
Térjünk át tehát a piaci keresletre.
Íme a takarítók piaca az USA-ban.
Van egy keresleti görbénk, amit a munka határtermelékenysége
és a kínálati görbe határoz meg.
A kínálati görbe megmutatja, hogy ahogy a bér növekszik,
a kínált takarítók száma is nő.
Ezt ösztönösen is így gondolnánk,
de a kínálati görbére még visszatérek,
mert van egy bonyolultabb eset is,
amit érdemes megnézni.
Egyelőre azonban fókuszáljunk a lényegre,
arra, hogy a bért a szokásos módon határozzuk meg
addig a pontig, amíg a keresett és a kínált mennyiség
megegyezik,
ami a keresleti és kínálati görbe metszéspontja.
Az USA-ban
a takarítók órabére kb. 10 $,
a kínált mennyiség kb. heti 168 millió óra.
Összesen kb. 4,2 millió takarító van az USA-ban.
Fontos, hogy használhatjuk a keresletet és kínálatot mint eszközöket,
hogy megértsük a munkaerőpiacot.
Meg tudjuk jósolni, hogy mi fog történni, ha növekszik a munkaerő kereslet,
vagy ha csökken a kínálat.
Más, a keresletet és munkaerő kínálatot befolyásoló tényezők esetén is
tudjuk már, hogyan kell elemezni a piacot.
Vegyünk a munkaerő kínálathoz még egy jellemzőt.
Különbséget kell tennünk a munka
egyén kínálati görbéje
és a munka piaci kínálati görbéje között.
Tegyük fel, hogy van egy takarítónk, nevezzük Joe-nak,
és képzeljük el, hogy az órabére jelenleg 16 $,
és 40 órát dolgozik egy héten.
Ha az órabére 20 $-ra emelkedne,
Joe úgy döntene, hogy többet dolgozik, 50 órát egy héten,
hogy kihasználja ezt a magasabb bért.
Most tegyük fel, hogy az órabére még tovább emelkedik, 28 $-ra.
Vajon Joe többet fog dolgozni 28 $-ért, mint amennyit 20 $-ért dolgozott?
Nem feltétlenül.
Végtére is, egy héten csak adott óra van.
És Joe-nak egy csomó más dolga is van.
Most, hogy magasabb a bére,
elvihetné a családját nyaralni.
A jövedelme is elég magas,
28 $ óránként, 40 óra egy héten.
Valójában még úgy is dönthet, hogy kicsivel kevesebbet fog dolgozni.
Több kikapcsolódást szeretne
vásárolni azon a pénzen, amit jelenleg a munkájával megkeres.
Tehát az egyén munkakínálati görbéjének lehet
visszahajló része.
Nincs ebben semmi irracionális vagy különös.
Míg az egyéni munka kínálati görbéjének
lehet visszahajló része,
ez sokkal kevésbé valószínű, ha a teljes piacot tekintjük.
Mert még akkor is, ha a takarítók bére növekszik
és Joe egy kicsivel kevesebbet dolgozik,
rengeteg más ember van, Mary, Jose és Rita,
akik jelenleg is alkalmazottak, pl. felszolgálók, vagy eladók,
és akik hajlandók lennének takarítóként is dolgozni,
ha a bér magasabb lenne.
Tehát vegyük a 20 $-os órabért,
a piac kínálata pedig 320 millió óra takarítói feladat.
Ahogy a bér 28 $-ra emelkedik,
ugyan Joe egy kicsit kevesebbet dolgozik,
és ebben az iparágban talán még néhányan
kevesebbet dolgoznak majd,
olyanok, akik már ebben az iparágban vannak,
de több ember lép be a piacra és vállal takarítói feladatokat,
amikor a bér 28 $, mint mikor 20 $ volt.
Tehát a bér emelkedésével a takarítói tevékenység mint kínálat
mennyisége két okból kifolyólag is nő.
Azok, akik már eddig is takarítók voltak,
lehet, hogy többet dolgoznak,
de még ennél is fontosabb,
hogy amint a takarítók bére emelkedik,
egyre több ember lép be a takarító iparágba.
Mindez azt jelenti, hogy a munkaerő-kínálat görbénknek
szokásos formája lesz,
felfelé emelkedő munkaerő-kínálati görbe.
Ha néhány egyéni görbe egy része
esetleg visszahajlik,
a piaci görbe alakja a szokásos lesz.
Miért keresnek többet a takarítók az USA-ban,
mint Indiában?
Hiszen nagyjából ugyanazt csinálják,
padlót söpörnek, stb.
Biztosan nem arról van szó, hogy az amerikai takarítók
több padlót söpörnének óránként, vagy több órát dolgoznának.
A válasz "kereslet és kínálat"? Fél pont.
Ássunk egy kicsit mélyebbre.
A takarítók iránti kereslet magasabb az USA-ban,
mert a gazdasága sokkal termelékenyebb,
mint India gazdasága.
Több és jobb tőkével dolgoznak,
az irodai dolgozók sokkal termelékenyebbek
és az amerikai iroda értékesebb terméket hoz létre.
Ezért sokkal értékesebb munka
az amerikai irodaépületet tisztán tartani.
Ez az egyik oka, hogy az amerikai takarító többet keres.
A szolgálataik iránti kereslet magasabb.
Ez egy hasznos figyelemfelhívás,
lehet, hogy számos értékes készséggel rendelkezünk,
pl. tudunk programozni,
vagy jelentést írni, vagy eladókat motiválni,
és így tovább.
De ezek a készségek csak adott kontextusban értékesek.
Ha áthelyeznének egy másik gazdaságba,
a készségeink lehet, hogy ott kevésbé értékesek.
Esetleg mert ott kevésbé hasznosak,
vagy mert másoknak nincs elég pénzük,
hogy fizessenek a képességeinkért.
Jobb fodrásznak lenni egy gazdag országban,
mint egy szegényben,
még akkor is, ha ugyanannyi embernek van szüksége hajvágásra.
Tehát ez az egyik oka,
hogy a takarítók többet keresnek az USA-ban.
A szolgálataik iránti kereslet magasabb,
mert az USA gazdasága sokkal termelékenyebb.
A béreket persze a kereslet és a kínálat határozza meg,
Nézzük a másik oldalt.
Indiában sokkal több a dolgozó, mint az USA-ban.
Indiában több az alacsonyan képzett munkaerő,
akik a takarítói állásokért küzdenek.
A takarítás magasan fizetett,
megbecsült állás Indiában,
Az indiai takarítók azért keresnek kevesebbet,
mert az amerikai cégek produktívabbak,
a munkaerő iránti kereslet magasabb,
és azért is, mert az alacsonyan képzett munkaerő-kínálat
nagyobb Indiában.
Ez a grafikon összegzi az elhangzottakat.
Itt van a takarítók iránti kereslet és kínálat az USA-ban,
10 $ órabér esetén.
És itt van ugyanez Indiában.
A kereslet alacsonyabb, a kínálat magasabb,
tehát a bér alacsonyabb.
Következő alkalommal megnézzük azokat a tényezőket,
amelyek növelhetik a béreket,
különös tekintettel az emberi tőkére,
majd áttérünk a diszkriminációra,
és egyéb témákra.
[Narrátor] Ha szeretné magát tesztelni,
kattintson a kérdésekre.
Ha pedig készen áll a folytatásra, kattintson a következő videóra.
♪ [zene] ♪