משחרר מלחץ.
חירות.
התעמלות ובריאות.
שימושי, לא מזהם.
חברות ובריאות.
זהו כלי תחבורה והתעמלות.
דו קיום.
הרמוניה עם הטבע.
בריאות ותשוקה.
מסייע להיות בריא יותר.
מאפשר מעורבות אזרחית.
אושר וחירות.
לחלוק תחביב עם החברים.
זה נותן אנרגיה לרכב על אופניים.
התעמלות וכיף
ובילוי משפחתי.
הייתי רוצה
שתחזרו לאחור כמה שנים בזכרונכם,
בדיוק לזמן בו אבא או אמא לימדו אתכם לרכוב על אופניים.
אולי תיזכרו,
איך הם אחזו במושב האופניים שלכם
כדי שלא תאבדו את שיווי המשקל?
או אפילו, הפעם בה הצלחתם לשים את שתי הרגליים על הדוושות
מבלי ליפול.
כמה מכם חוויתם רגעים מהנים כשלמדתם
לרכב על אופניים בתוך תא משפחתי
עם אותו אדם שלימד אתכם לרכוב?
אבל אני מאמינה שבקושי כמה מאיתנו או רובנו
לא קיבלו הדרכה לבטיחות בדרכים, כלומר
לכמה מאיתנו אמרו שכשאנו עולים על אופניים
יש לנו גם זכויות וגם מחויבויות?
לכמה מאיתנו אמרו שאנו חייבים
לכבד את המבוגרים?
שאנו חייבים לכבד את מעברי החצייה, וכו' ?
זה קורה, בגלל שרוב הילדים,
ורוב האנשים עדיין רואים את האופניים
כמו צעצוע.
ואז הבעיה מתדרדרת לכך שרוכב האופניים מאבד זהות,
כלומר, הוא לא יודע אם הוא רוכב על צעצוע,
או לא יודע אם הוא הולך רגל, או אם הוא כלי רכב.
או מה הוא צריך לעשות כדי להיות מסוגל לתפוס את האופניים
ככלי תחבורה?
ואז הוא מאבד את הזהות,
כי אם אנחנו לא תומכים באף תשתית,
ובאף תקנה ברורה.
אנו חוזרים שוב, לזכור
איך זה שהילדים לומדים על הסביבה שלהן?
הם לומדים מהמשפחה שלהם,
והילדים לומדים באופן מודלי,
הלמידה החברתית מבוססת על הדוגמא הסביבתית שניתנת להם,
לילדים, והם לא מתנהגים באופן שונה מאשר המבוגרים
או אפילו רוכבי האופניים עצמם לומדים מהסביבה שלנו,
בדיוק כמו הילדים, רוכבי האופניים לומדים מעמיתיהם
כדי להסתגל ללמידה הזו
לנוע במעגלים במובן של הדרך,
להשתמש בקסדות ובאמצעי בטיחות,
ואפילו להבין שהמדרכות הן בלעדיות עבור הולכי הרגל.
להבין שכשעולים לאופניים מפסיקים לשחק,
ואז אתם הופכים לעוד כלי רכב,
ואתם מתחילים לחלוק את הקולקטביות הזו עם שאר העיר.
הייעוץ מקופנהגן הוא מחקר שנעשה
סביב העולם כדי לקבוע איזה הן הערים
הכי ידידותיות לאופניים.
גוודלחרה יכולה להפתיע אתכם,
היא נמצאת במקום ה- 12.
וזה יכול פתאום לקפוץ לנו לראש ולגרום לנו לתהות
איך זה אפשרי, אם לגוודלחרה אין תשתית
במובן של כבישים?
אין לנו שבילי אופניים בכל רחבי הרשת העירונית,
וכל העבודה הרבה הזו שנעשתה,
או שממקמת אותנו במקום ה- 12
היא בסופו של דבר כל ההשתתפות העירונית
שיש לנו לאורך הרבה פעילויות,
לכן, בגוודלחרה אנחנו יכולים למצוא את הדרך RecreActiva
אנחנו יכולים למצוא את טיולי רוכבי האופניים הליליים.
וגם אנחנו יכולים למצוא השכרת אופניים במרכז העיר,
ולכן, בסופו של דבר גוודלחרה נחשבת
יחד עם עוד יותר מ- 15,000 רוכבי אופניים,
לאורך ולרחוב כל העיר;
ורוכבי האופניים האלה,
אנחנו צריכים ללכת לקחת ולהשתלט עם העיר,
מהרחובות וללמוד אחד מהשני
איך אנחנו צריכים להתנהג
בשביל שנוכל לרכב בבטיחות מלאה ברחובות שלנו.
יש לנו הרבה יתרונות בלרכב באופניים.
אלו הם רק ארבעה היבטים,
שאנחנו יכולים לראות,
יש לנו את התחום הכלכלי,
במקום בו אנחנו יכולים להשוות את ההוצאה החודשית
שאנחנו עושים שיש ברשותנו אוטו,
בממוצע אנחנו מדברים על 1727 פסו כולל הדלק,
בהשוואה לאופניים שתחזוק כללי שלהם,
או ההוצאה החודשית שאנחנו יכולים להגיע אליה,
מגיעה פחות או יותר לסביבות ה- 75 פסו.
מאוד רחוק אחד מהשני.
כמו כן אם אנחנו מדברים על התחום החברתי,
גם כשאנחנו עולים למכונית, אנו עולים לתוך הבועה שלנו
ולתוך התחום שלנו ואנחנו מתלוננים על כל הסביבה שלנו;
אנחנו מתלוננים על הפקקים,
אנחנו הולכים להתלונן על האדם שנמצא מלפנינו, וכו'
למרות זאת, על האופניים אנו בונים מחדש את המרקם החברתי
שאותו איבדנו.
בתחום הסביבתי, אם אנחנו עושים השוואה,
על כל ליטר של דלק שאוטו צורך,
או נע או נוסע כ- 13 קילומטרים בערך
מה שגורם לו לצרוך או ליצור 2.32 קילו של פחמן דו-חמצני
לאויר, בהשוואה לרוכב אופניים עבור כל 13 קילומטרים
שיוצר רק 0.268 קילו של פחמן דו-חמצני.
לזה, אפשר להגדיל ולראות שיש יותר מתים שנתיים
בגלל זיהום אויר מאשר בגלל רכיבה על אופניים.
אנחנו מדברים על 14,700 אנשים
שמתים כל שנה בגלל איכות אויר ירודה.
וזה בלי לדבר על היתרונות הבריאותיים.
אנחנו יודעים שכשאנחנו מבצעים
פעילות פיזית יש לנו הרבה יתרונות
ברווחה הגופנית שלנו, והאופניים מספקים לנו הרבה יותר.
גם בתוך כל היתרונות האלה אנחנו צריכים לקחת בחשבון את הזמן
של הנסיעות. כשאנו מדברים על מרחקים קצרים עד בינוניים,
יוצא שהאופניים הם כלי הרבה יותר יעיל
עבור הפחתת זמן הנסיעה.
בשנה שעברה היו לנו תחרות ברמה ארצית
שבו השתתפו 22 ערים מתחרות בזמנים:
הולכי רגל, אופניים, רכבים, אופנועים ומתוך 22 הערים האלו
אחת עשר זכו בתחרות האופניים בממוצע משוער
מ 9 עד 11 קילומטרים ובאופן ספציפי גוודלחרה זכו גם עם האופניים
בממוצע של 9.8 קילומטרים
איפה שהיה זמן משוער של 22 דקות לאופניים,
בשעה וקצת בהשוואה לאוטו שעשה זאת ב- 33 דקות.
ובכן, כמו שאתם יכולים לראות יש הרבה יתרונות
כשרוכבים בשני הגלגלים האלה.
ובסופו של דבר, הפחד באופן מכריע:
"הפחד לא רוכב על אופניים"
(מחיאות כפיים)