Spänn fast er,
vi ska till Mars.
Inte bara några astronauter -
tusentals människor kommer att kolonisera Mars.
Och jag säger er att de kommer göra det snart.
Vissa av er kommer till slut att jobba med projekt på Mars.
och jag garanterar att vissa av era barn till slut kommer bo där.
Det låter antagligen helt befängt,
så jag ska berätta för er hur och när det kommer hända.
Men först vill jag diskutera den uppenbara frågan:
Varför i helsike ska vi göra det?
För 12 år sen,
så höll jag ett TED-föredrag om 10 sätt världen plötsligt kunde gå under.
Vi är otroligt utsatta för vår egen galax nycker.
En enda, stor asteroid skulle kunna undanröja oss för alltid.
För att överleva måste vi sträcka oss bortom hemplaneten.
Tänk vilken tragedi det skulle vara
ifall allt som människan har åstadkommit plötsligt utplånades.
Det finns en till anledning varför vi borde åka:
utforskande ligger i våra gener.
För två miljoner år sedan utvecklades människan i Afrika
och spred sen sakta men säkert ut sig över hela planeten
genom att sträcka sig ut i vildmarken som låg bortom deras horisonter.
Det här finns inom oss.
Och de frodades på det sättet.
Några av de största framstegen inom civilisation och teknologi
kom för att vi utforskade.
Ja, vi kunde göra mycket gott
med pengarna som skulle krävas för att etablera en frodande koloni på Mars.
Och ja, vi borde alla ta mycket bättre hand om vår egen hemplanet.
Och ja, jag är orolig att vi kunde förstöra Mars precis som jorden.
Men tänk för ett ögonblick,
på det vi hade när John F. Kennedy sa att vi skulle sätta en människa på månen.
Han eggade en hel generation till att drömma.
Tänk hur inspirerade vi kommer vara över en landning på Mars.
Kanske kommer vi då titta på jorden
och se att det där är ett folk istället för flera
och kanske vi då tittar tillbaka på jorden,
när vi kämpar för att överleva på Mars,
och inser hur värdefull hemplaneten är.
Så låt mig berätta om det enastående äventyr vi är på väg att ge oss ut på.
Men först,
några fascinerande fakta om platsen vi är på väg till.
Den här bilden är en sann representation av Mars storlek jämfört med jordens.
Mars är inte vår systerplanet.
Den är mycket mindre än halva jordens storlek,
och trots att den är mindre,
så är ytan du kan stå på på Mars
lika stor som ytan du kan stå på på jorden,
därför att jorden mestadels är täckt av vatten.
Mars atmosfär är väldigt tunn -
100 gånger tunnare än jordens -
och den går inte att andas, den är 96% koldioxid.
Det är väldigt kallt där.
Medeltemperaturen är -63 grader C,
fast det är ganska stor variation på temperaturen.
En dag på Mars är ungefär lika lång som på jorden,
plus cirka 39 minuter.
Årstider och år på Mars är dubbelt så långa som de är på jorden.
Och för den som vill spänna fast ett par vingar och flyga nån dag,
så har Mars mycket lägre gravitation än jorden,
det är den sortens plats
där du kan hoppa över din bil istället för att gå runt den.
Som ni kan se, är Mars inte särskilt lik jorden,
men det är i särklass den mest beboeliga platsen i vår galax efter här.
Här är problemet.
Mars är långt borta,
tusen gånger längre bort från oss än vår egen måne.
Månen är 400 000 km bort
och det tog Apollo-astronauterna tre dagar att komma dit.
Mars är 400 miljoner km bort
och det tar oss åtta månader att komma dit -
240 dagar.
Och det förutsätter uppskjutning på en specifik dag,
och en väldigt specifik tid,
en gång vartannat år,
då Mars och jorden bildar en linje precis så,
så att avståndet raketen har att färdas är som kortast.
240 dagar är en lång tid att spendera fast i en plåtburk med sina kollegor.
Och samtidigt, så är vårt banrekord för att ta oss till Mars uselt.
Vi och Ryssland, Europa, Japan,
Kina och Indien,
har faktiskt skickat 44 raketer dit,
och majoriteten av dem har antingen missat eller kraschat.
Bara ungefär en tredjedel av uppdragen till Mars har varit lyckade.
Och för tillfället har vi inte en raket stor nog att ta oss dit.
En gång i tiden hade vi en: Saturn V.
Ett par Saturn V hade kunnat ta oss dit.
Det var den mest magnifika maskinen nånsin byggd av människor,
det var raketen som tog oss till månen.
Men den sista Saturn V användes 1973 för att skjuta upp rymdstationen Skylab,
och vi bestämde oss för att göra något kallat skytteln
istället för att fortsätta till Mars efter att vi landade på månen.
Den största raketen vi har nu
är bara hälften så stor som vi behöver för att ta oss till Mars.
Så att åka till Mars kommer inte bli lätt
och det för på tal en väldigt intressant fråga ...
hur snart kommer de första människorna att faktiskt landa här?
Vissa experter tycker att om vi kom dit innan 2050,
skulle det vara en bra bedrift.
Numera, verkar NASA säga att de kan få människor till Mars senast 2040.
Det kanske de kan.
Jag tror att de kan få människor till Mars omloppsbana senast 2035.
Men faktum är,
jag tror inte de kommer bry sig om att skicka en raket till Mars 2035,
för vi kommer redan att vara där.
Vi kommer att landa på Mars 2027.
Och anledningen är att
den här mannen är besluten att göra det.
Hans namn är Elon Musk, han är VD för Tesla Motors och SpaceX.
Nu sa han faktiskt till mig att vi kommer landa på Mars senast 2025,
men Elon Musk är mycket mer optimistisk än vad jag är -
och det säger en del -
så jag ger honom ett par års marginal.
Men ändå ...
man måste fråga sig själv,
kan den här mannen faktiskt göra det senast 2025 eller 2027?
Tja, låt oss sätta lite perspektiv på ett årtionde med Elon Musk.
Var var den här för 10 år sen?
Det där är Teslas elbil.
2005, så sa många i bilindustrin
att det inte skulle finnas en skaplig elbil på 50 år.
Och var var det där?
Det där är SpaceX raket Falcon 9,
som lyfter sex ton av förråd till den internationella rymdstationen.
För 10 år sen,
hade SpaceX inte skjutit upp någonting, eller skjutit en raket någonstans.
Så jag tycker det är en ganska bra förutsägelse
att personen som revolutionerar bilindustrin
på mindre än 10 år
och personen som skapade ett helt rymdraketsföretag på mindre än 10 år
kan ta oss till Mars senast 2027.
Men, ni ska veta det här:
regeringar och robotar kontrollerar inte längre branschen.
Privatföretag kastar sig ut i rymden
och de kommer älska att ta er till Mars.
Och det för på tal en stor fråga.
Kan vi faktiskt leva där?
Så, NASA kanske inte kan ta oss dit förrän 2040,
och vi kanske tar oss dit långt innan NASA,
men NASA har tagit ett stort ansvar för att lista ut hur vi kan leva på Mars.
Låt oss se på problemet så här.
Det här behövs för att leva på jorden:
mat, vatten, skydd och kläder.
Och här är vad som behövs för att leva på Mars:
allt ovanstående, plus syre.
Så låt oss överväga den viktigaste saken först.
Vatten är grunden för allt liv som vi känner till,
och är alldeles för tungt för oss att skicka från jorden till Mars,
så vi måste hitta vatten om vi ska kunna lyckas på Mars.
Om du tittar på Mars, ser det väldigt torrt ut,
det ser ut som om hela planeten är en öken.
Men det visar sig att det är fel.
Bara jorden på Mars innehåller upp till 60% vatten.
Och ett antal satelliter som vi har runt Mars har visat oss -
det är förresten ett riktigt foto -
att flera kratrar på Mars har ett lager vatten-is.
Ingen dålig plats att starta en koloni.
Här kan vi se en liten utgrävning gjord av landaren Phoenix 2008,
som visar att precis under ytan av jord finns det is -
det där vita är is.
I den andra bilden,
som togs fyra dagar efter den första,
kan man se att en del is har avdunstat.
Satelliter visar oss också
att det finns stora mängder vatten under markytan på Mars,
liksom glaciärer.
Faktum är, ifall bara vattenisen vid Mars poler smälte,
skulle det mesta av planeten vara under 9 meter vatten.
Så det finns tillräckligt med vatten där,
men det mesta är is, det mesta är under ytan,
det tar mycket kraft att få tag på det, och mycket mänskligt arbete.
Det här är en apparat uppfunnen vid University of Washington
redan 1998.
Det är i grunden en enkel avfuktare.
Och det visar sig att Mars ofta har 100% luftfuktighet.
Så den här apparaten kan utvinna allt vatten vi behöver
helt enkelt från Mars atmosfär.
Därefter behöver vi komma på vad vi ska andas.
Ärligt talat var jag chockad
när jag hörde att NASA redan har klurat ut det här.
Det här är en forskare vid MIT, Michael Hecht.
Han har utvecklat den här maskinen, Moxie.
Jag älskar den.
Det är, i grunden, en omvänd bränslecell,
som suger in Marsluften och pumpar ut syre.
Kom ihåg att koldioxid -
som är 96% av Mars luft -
i princip är 78% syre.
Så nästa stora farkost NASA skickar till Mars 2020
kommer ha en sån här ombord,
och den kommer kunna producera tillräckligt med syre
för att hålla en person levande på obestämd tid.
Men hemligheten är -
och det är bara på prov -
hemligheten är att den är designad från början
för att vara skalbar med en faktor på 100.
Sen, vad ska vi äta?
Ja, vi kan använda hydrokultur för att odla mat,
men vi kommer inte kunna odla
mer än 15-20% av vår mat där,
åtminstone inte förrän vi har rinnande vatten på ytan av Mars
och vi faktiskt har möjligheten och förmågan att plantera odlingar.
Under tiden,
skickas det mesta av vår mat från jorden,
och den kommer vara torkad.
Sen behöver vi skydd.
Först kan vi använda uppblåsbara, tryckluftsfyllda byggnader
liksom landarna själva.
Men det funkar egentligen bara under dagen.
Det finns för mycket solstrålning och för mycket rymdstrålning.
Så vi måste gå under jorden.
Det visar sig att jorden på Mars,
i stort sett är perfekt för att göra tegel.
Och NASA har klurat ut den här också.
De kommer att lägga polymerplast i teglet,
stoppa det i mikron,
och sen kommer du kunna bygga hus med riktigt tjocka väggar.
Eller så väljer vi att bo under jorden i grottor eller lavatunnlar,
som det finns mängder av.
Och till slut, kläder.
På Jorden har vi metervis med atmosfär samlad ovanpå oss,
som skapar ett konstant 7-kilostryck på våra kroppar,
och vi trycker ständigt emot det.
På Mars finns det knappt något atmosfäriskt tryck.
Så Dava Newman,
forskare på MIT,
har skapat den här eleganta rymddräkten.
Den kommer hålla ihop oss,
blockera strålning och hålla oss varma.
Så låt oss tänka på det en minut.
Mat, skydd, kläder, vatten, syre ...
vi kan göra det här.
Vi kan verkligen.
Men det är fortfarande lite komplicerat och lite svårt.
Det tar oss till nästa stora -
väldigt stora steg -
mot att leva det goda livet på Mars.
Och det är terraformering:
att göra den mer lik jorden,
omforma hela planeten.
Det låter som väldig hybris,
men sanningen är
att teknologin för att göra allt jag just ska berätta om redan finns.
Först måste vi värma upp den.
Mars är otroligt kall eftersom den har väldigt tunn atmosfär.
Svaret ligger här, vid Mars syd- och nordpoler.
som båda är täckta
av en otrolig mängd frusen koldioxid -
torris.
Om vi värmer upp den,
sublimeras den direkt in i atmosfären
och gör den tätare på samma sätt som på jorden.
Som vi vet,
är koldioxid en otroligt kraftig växthusgas.
Mitt favoritsätt att göra det här är att upprätta ett väldigt stort solsegel
och rikta det -
det funkar i princip som en spegel -
och rikta det först mot Mars sydpol.
Då planeten roterar, värms all torris upp, och sublimeras
in i atmosfären.
Det skulle inte ta så lång tid
innan Mars temperatur började stiga,
antagligen mindre än 20 år.
Just nu,
på en perfekt dag vid ekvatorn,
i mitten av sommaren på Mars,
kan temperaturen stiga till 21 grader C,
men sen sjunker den till -73 på natten.
(Skratt)
Vad vi siktar på är en skenande växthuseffekt:
tillräcklig temperaturstigning för att mycket av Mars is -
speciellt isen i marken - ska smälta.
Sen får vi lite riktig magi.
När atmosfären blir tjockare, blir allting bättre.
Vi får mer skydd mot strålning,
mer atmosfär gör oss varmare, gör planeten varmare,
så vi får rinnande vatten
och det gör odlingar möjliga.
Sen stiger mer vattenånga ut i luften, och formar ännu en kraftig växthusgas.
Det kommer att regna och snöa på Mars.
En tjockare atmosfär skapar tillräckligt med tryck
så att vi kan kasta bort rymddräkterna.
Vi behöver bara ca 2 kg tryck för att överleva.
Så småningom, kommer Mars kännas som Brittiska Columbia.
Vi kommer fortfarande ha det svåra problemet med
hur vi gör att luften kan inandas,
och ärligt talat kan det ta tusen år att åstadkomma.
Men människan är fantastiskt smart och otroligt anpassningsbar.
Ingen kan säga vad vår framtida teknologi kommer kunna åstadkomma
eller vad vi kommer kunna göra med våra egna kroppar.
Just nu inom biologin,
är vi på gränsen till att kunna kontrollera vår egen genetik,
vad generna i våra kroppar gör,
och utan tvekan,
så småningom, vår egen utveckling.
Vi kunde till slut ha en art människor på jorden
som är lite olika jämfört med människorna på Mars.
Men vad skulle du göra där? Hur skulle du leva?
Det kommer vara likadant som det är på jorden.
Någon kommer starta en restaurang,
någon kommer bygga ett järngjuteri.
Någon kommer göra dokumentärfilmer om Mars
och sälja dem på jorden.
Nån idiot kommer starta en dokusåpa.
(Skratt)
Det kommer finnas programvaruföretag,
det kommer finnas hotell, och barer.
Så mycket är säkert:
det kommer vara den mest omstörtande händelsen i vår livstid,
och den mest inspirerande, tror jag.
Fråga vilken 10-årig flicka som helst om hon vill åka till Mars.
Barn som går i grundskolan nu kommer välja att bo där.
Kommer ni ihåg när vi landade på månen?
När det hände såg folk på varandra och sa,
"Om vi kan göra det här, kan vi göra vad som helst."
Vad kommer de att tro när vi faktiskt bildar en koloni på Mars?
Men framför allt,
så kommer det att göra oss till en rymdfarande art.
Och det betyder att människan kommer överleva vad som än händer på jorden.
Vi kommer aldrig att vara de sista av vårat släkte.
Tack.
(Applåder)