שבו והדקו חגורות,
אנחנו נוסעים למאדים.
לא רק אסטרונאוטים בודדים
אלפי אנשים עתידים להתיישב במאדים
ואני אומר לכם שזה הולך לקרות בקרוב.
חלקכם עתידים לעבוד על פרוייקטים הקשורים למאדים,
ואני מבטיח לכם שחלק מילדיכם יעברו לגור שם.
זה ודאי נשמע מגוחך,
אז אני אספר לכם איך ומתי זה הולך לקרות.
אבל ראשית, אני רוצה לדון בשאלה המתבקשת:
למה לעזאזל אנחנו עושים את זה?
לפני 12 שנה,
נתתי הרצאת TED בנושא 10 דרכים לתרחיש סוף העולם.
אנחנו נתונים תחת גחמותיה של הגלקסיה שלנו.
אסטרואיד אחד גדול יכול להשמיד אותנו טוטאלית.
בכדי לשרוד צריך לבחון אפשרות חיים על פלנטות אחרות.
חישבו כמה נורא זה יהיה
אם כל מה שהאנושות הצליחה להשיג ימחק כלא היה.
ויש עוד סיבה להתיישב במאדים:
חקר עולמות נמצא אצלנו בדנ״א.
לפני 2 מיליון שנים האדם הקדמון התפתח באפריקה
ואז אט אט התפרש על פני כדור הארץ כולו
על ידי חקירת עולמות רחוקים מעבר לאופק.
זה טבוע בנו.
והאנושות שגשגה בעקבות כך.
חלק מהקידומים החשובים ביותר בציוויליזציה ובטכנולוגיה
הגיעו בעקבות חקר העולמות הזה.
כן, ניתן לעשות הרבה טוב בעולם
עם הכסף שדרוש על מנת להקים מושבה משגשגת על מאדים.
ונכון, כולנו חייבים להרתם למאמץ לשימור פלנטת הבית שלנו.
וכן, גם אני מודאג מהמחשבה שנהרוס את מאדים כפי שהרסנו את כדור הארץ.
אבל חישבו לרגע,
מה קרה כשג׳ון פ. קנדי אמר לנו שנוכל להנחית אדם על הירח.
הוא ריגש דור שלם וגרם לו לחלום.
חישבו כמה מרגש זה יהיה לראות אדם הנוחת על מאדים.
אולי אז נתבונן על כדור הארץ
ונראה רק אנושות אחת במקום הרבה עמים
ואולי אז נתייחס לכדור הארץ
כאל פתרון למצוקת קיומינו על מאדים.
ונבין עד כמה יקרת ערך היא פלנטת הבית שלנו.
אז הרשו לי לספר לכם על המסע המופלא שאליו אנו עתידים לצאת.
אבל קודם כל,
כמה עובדות מרתקות על המקום אליו אנו הולכים.
תמונה זו מייצגת למעשה את גודלו האמיתי של מאדים ביחס לכדור הארץ.
מאדים אינו הכוכב התאום של כדור הארץ.
הוא הרבה פחות מחצי גודלו,
אך למרות היותו קטן יותר,
שטח הפנים של מאדים, עליו ניתן לעמוד
שווה בגודלו לזה של כדור הארץ,
כי כדור הארץ מכוסה ברובו במים.
האטמוספירה של מאדים דקה מאוד --
פי מאה דקה יותר מזו של כדור הארץ --
ולא ניתן לנשום בה, היא מורכבת מ-96% פחמן דו חמצני.
מאוד קר שם.
הטמפרטורה הממוצעת היא מינוס 63 מעלות צלזיוס,
למרות שיש משרע טמפרטורה די גדול.
אורכו של יום על מאדים ארוך מיום על כדור הארץ
בכ-39 דקות.
עונות ושנים על מאדים ארוכות פי שתיים מאלה על כדור הארץ.
ולמי שמעוניין יום אחד ללבוש כנפיים ולעוף,
למאדים יש הרבה פחות גרביטציה מאשר על כדור הארץ,
והוא מסוג המקומות
שבהם ניתן לקפוץ מעל מכוניתכם במקום ללכת מהצד.
אז כפי שאתם רואים מאדים לא כל כך דומה לכדור הארץ,
אבל הוא הכי קרוב למקום בר התיישבות מכל כוכב אחר במערכת השמש.
הינה הבעיה.
מאדים רחוק מאוד מאיתנו,
פי 1000 יותר רחוק מהירח שלנו.
הירח הוא 400,000 ק״מ מאיתנו
ולאסטרונאוטים של אפולו לקח שלושה ימים כדי להגיע אליו.
מאדים הוא 400,000,000 ק״מ מכאן
ויקח לנו שמונה חודשים להגיע לשם --
240 ימים.
וזה בתנאי שנשוגר ביום מסויים,
ובשעה מסויימת,
שמתאפשרים אחת לשנתיים,
כשמאדים וכדור הארץ נערכים כך,
שהמרחק שמעבורת החלל תאלץ לכסות הוא הקצר ביותר שיכול להיות.
240 ימים זה הרבה מאוד זמן לבלות כלוא עם עמיתכם בתוך קופסת פח.
ובינתיים, הרקורד שלנו לגבי הגעה למאדים הוא עלוב.
אנחנו יחד עם הרוסים, האירופאים, היפנים,
הסינים וההודים,
שיגרנו למעשה 44 חלליות לשם,
ורובן או שפספסו את היעד, או שהתרסקו.
רק כשליש מהמשימות למאדים היו מוצלחות.
ובנוסף אין ברשותנו כרגע משגר חלליות גדול מספיק על מנת להגיע לשם.
פעם היה לנו, סאטורן 5.
שני סאטורן 5 היו מספיקים כדי להביא אותנו לשם.
זו הייתה המכונה המרהיבה ביותר שנבנתה אי פעם על ידי האנושות,
זה המשגר שלקח אותנו לירח.
אבל הסאטורן 5 האחרון שימש אותנו ב-1973 לשיגור תחנת החלל סקיילאב,
ואז החלטנו להחליפו במעבורת החלל
במקום להמשיך להשתמש בו למאדים לאחר הנחיתה על הירח.
המשגר הגדול ביותר שיש כרגע ברשותנו
הוא חצי מהגודל הדרוש כדי להגיע למאדים.
אז לא יהיה פשוט להגיע למאדים
מה שמוביל אותנו לשאלה מאוד מעניינת....
מתי יוכל האדם הראשון לנחות שם?
חלק מהמומחים סבורים שאם נצליח לעשות זאת עד 2050,
זה יהיה הישג די מכובד.
כיום, נאס״א טוענים שעד 2040 הם יוכלו להנחית אנשים על מאדים.
אולי הם צודקים.
אני מאמין שהם יוכלו לעשות זאת עוד לפני כן ב-2035.
אבל למען האמת,
אני לא חושב שהם יטרחו לשלוח חללית למאדים ב-2035,
כי אנחנו כבר נהיה שם.
אנחנו הולכים לנחות על מאדים ב-2027.
והסיבה לכך היא
שהאיש הזה נחוש בדעתו לעשות זאת.
שמו הוא אילון מאסק, הוא מנכ״ל טסלה מוטורס וספייס איקס.
הוא אמר לי למעשה שננחת על מאדים עד 2025,
אבל אילון מאסק הוא יותר אופטימי ממני --
וזה אומר הרבה --
אז אני נותן לו שנתיים עודף.
עדיין...
שאלו את עצמכם,
האם האיש הזה מסוגל לעשות זאת עד לשנת 2025 או 2027?
אז בואו נראה מה השיג אילון מאסק בעשור אחד.
איפה הייתה המכונית הזו לפני 10 שנים?
זוהי המכונית החשמלית של טסלה.
ב-2005, הרבה אנשים בתעשיית כלי הרכב אמרו
שלא תוכל להיות לנו מכונית חשמלית שוות ערך בחמישים השנים הבאות.
ואיפה זה היה?
זהו משגר החלליות פלקון 9 של ספייס איקס,
מרים 6 טון של אספקה לתחנת החלל הבינלאומית.
לפני 10 שנים,
ספייס איקס לא שיגרה שום דבר לחלל.
אז אני חושב שזה הימור די בטוח
שהאדם שגרם למהפכה בתעשיית כלי הרכב
בפחות מעשר שנים
ושהאדם שהקים מאפס חברת שיגור לחלל תוך פחות מעשר שנים
יביא אותנו למאדים עד שנת 2027.
דעו לכם:
ממשלות ורובוטים כבר לא קובעים את כללי המשחק.
חברות פרטיות מזנקות לחלל
והן ישמחו לקחת אתכם איתן למאדים.
וזה מעלה שאלה גדולה:
האם אנחנו מסוגלים בכלל להתקיים שם?
אז נאס״א אולי לא תוכל להביא אותנו לשם עד שנת 2040,
ואולי נגיע לשם הרבה לפניהם,
אבל נאס״א עושה מאמצים אדירים על מנת להבין כיצד ניתן להתקיים על מאדים.
בואו נבחן את הבעיה באופן הבא.
הנה מה שדרוש בכדי לחיות על כדור הארץ:
אוכל, מים, קורת גג וביגוד.
והנה מה שדרוש בכדי לחיות על מאדים:
כל מה שהזכרתי קודם פלוס חמצן.
אז נתחיל עם החשוב ביותר ברשימה.
מים הם הבסיס לכל מקור חיים,
וזה כבד מידי עבורנו לייבא מים מכדור הארץ למאדים,
אז אנו חייבים למצוא מקור מים על מאדים אם ברצוננו לחיות שם.
ואם נתבונן במאדים, הוא נראה די יבש.
נראה כאילו כוכב הלכת כולו הוא מדבר.
אבל מסתבר שזה לא נכון.
האדמה על מאדים מכילה עד 60% מים.
ומספר לווינים שברשותנו ועדיין סובבים את מאדים הראו לנו --
ודרך אגב זוהי תמונה אמיתית --
שבהרבה מכתשים על מאדים קיימת שכבה של מים קפואים.
זה מקום לא רע להתיישבות.
הנה תמונה שהתקבלה מחפירה קטנה של גששית החלל פיניקס ב-2008,
בה ניתן לראות שמתחת לפני השטח קיים קרח.
האזור הלבן כאן הוא קרח.
בתמונה השנייה,
שנלקחה 4 ימים לאחר התמונה הראשונה,
ניתן לראות שחלק מהקרח התאדה.
אנחנו יודעים מהלווינים
שיש כמויות מים אדירות מתחת לפני השטח על המאדים,
כמו כן גם קרחונים.
למעשה, אם הקרחונים בקטבים של מאדים ימסו,
רוב הפלנטה תהיה תחת מעטה מים בגובה של 9 מטרים.
אז ישנם מספיק מים שם,
אבל רובם במצב קרח ורובם קבורים מתחת לפני השטח,
דרושה הרבה אנרגיה והרבה עבודה כדי להביאם למצב של מי שתייה.
מכשיר זה הומצא באוניברסיטת וושינגטון
עוד ב-1998.
זהו למעשה מכשיר פשוט לייבוש אדי מים.
ומסתבר שהאטמוספירה של מאדים היא לעיתים קרובות 100% רוויה במים.
אז מכשיר זה יכול להפיק את כל כמות המים הדרושה לאנשים
מן האטמוספירה של מאדים לבדה.
בשלב הבא אנו צריכים לדאוג כיצד ננשום על מאדים.
למען האמת הופתעתי לגלות
שלנאס"א כבר יש פתרון לכך.
זהו מדען מהמכון הטכנולוגי של מסצ׳וסטס ושמו מיכאל הכט.
הוא פיתח מכונה בשם מוקסי.
אני מת על הדבר הזה.
זהו למעשה תא דלק שפועל לאחור,
הוא שואב פנימה את האטמוספירה של מאדים ופולט החוצה חמצן.
ועליכם לזכור שפחמן דו חמצני,
המהווה 96% מהאטמוספירה של מאדים -
מורכב בעצם מ-78% חמצן.
אז לגששית הבאה שנאס״א עתידה לשלוח למאדים ב-2020
הולכת להיות כזו מכונה,
והיא תוכל לייצר מספיק חמצן לנשימה
עבור אדם אחד למשך חיים שלמים.
אבל הסוד הגדול --
וזה עדיין בשלב נסיוני --
הוא שהמכונה הזו עוצבה מלכתחילה
להיות גדולה פי 100.
הלאה. מה נאכל?
נוכל להשתמש בהידרופוניקה לגידול אוכל,
אבל לא נוכל לגדל
יותר מ- 15-20% מכמות המזון שלנו שם,
לפחות עד שיזרמו מים על פני השטח של מאדים
ויש לנו סיכוי ויכולת לשתול יבולים.
עד אז,
רוב המזון יגיע מכדור הארץ.
וזה יהיה מזון מיובש.
ומה לגבי קורת גג מעל ראשינו.
בתחילה נשתמש במבנים מתנפחים עם לחץ אויר מווסת
וגם ברכבי הנחיתה עצמם.
אבל זה עובד רק במשך היום.
ישנה יותר מידי קרינה סולרית ויותר מידי קרינה קוסמית.
אז אנחנו צריכים לתפוש מחסה מתחת לאדמה.
אז מסתבר שהאדמה על מאדים,
היא מצויינת בשביל יצירת לבנים.
ונאס״א עלו על כך גם כן.
הם הולכים להכניס פלסטיק פולימרי לתוך הלבנים,
להכניס אותן למיקרוגל,
ואז ניתן יהיה לבנות מבנים עם קירות ממש עבים.
או שאולי פשוט נבחר לגור מתחת לאדמה במערות או במחילות לבה,
וכאלו יש בלי סוף.
ולבסוף יש את בעיית הביגוד.
על פני כדור הארץ, יש מעלינו אטמוספירה עבה,
שיוצרת 7 ק״ג של לחץ על גופנו בכל זמן נתון,
ואנחנו כל הזמן מתנגדים ללחץ זה.
על מאדים, אין בקושי לחץ אטמוספרי.
אז דאבה ניומן,
מדענית מהמכון הטכנולוגי של מסצ׳וסטס,
יצרה חליפת חלל מלוטשת.
היא תגן עלינו,
תחסום מעבר קרינה ותשמור על חום גופינו.
אז בואו נחשוב על זה לדקה.
אוכל, מקלט, ביגוד, מים, חמצן...
זה אפשרי,
באמת.
אבל זה עדיין קצת מסובך וקצת קשה.
אז זה מוביל אותנו לצעד הגדול הבא --
הצעד המאוד גדול הבא --
בתהליך המעבר לחיים על מאדים.
וזה שינוי פני כוכב הלכת:
הפיכתו לכמה שיותר דומה לכדור הארץ,
מתיחת פנים של הפלנטה כולה.
זה נשמע כמו בטחון עצמי מופרז,
אבל האמת היא
שהטכנולוגיה לעשות את כל מה שאני עומד לספר לכם כבר קיימת.
ראשית, עלינו לחמם את הפלנטה.
מאוד קר על מאדים משום שהאטמוספירה שלו כל כך דקה.
התשובה נמצאת כאן, בקוטב הדרומי ובקוטב הצפוני של מאדים.
שניהם מכוסים
בכמויות אדירות של פחמן דו חמצני קפוא --
קרח יבש.
אם נחמם אותו,
הוא יתנדף ישירות לאטמוספירה
ויעבה אותה באופן זהה לתהליך שקורה על כדור הארץ.
וכמו שאנו יודעים,
פחמן דו חמצני הינו גז חממה מאוד עוצמתי.
הדרך המועדפת עלי לעשות זאת היא להקים יריעה סולרית ענקית
ולמקד אותה --
היא למעשה תשמש כמראה --
ולמקד אותה תחילה על הקוטב הדרומי של מאדים.
בזמן שהפלנטה מסתובבת, היריעה תחמם את כל הקרח היבש, תרים אותו
ואז הוא יתנדף לאטמוספירה.
למעשה לא יקח הרבה זמן
עד שהטמפרטורה על מאדים תתחיל לעלות,
קרוב לודאי פחות מ-20 שנה.
כרגע,
ביום טוב, על קו המשווה
באמצע עונת הקיץ של מאדים,
הטמפרטורות יכולות להגיע ל-20 מעלות,
אבל אז הן צונחות למינוס 70 בלילה.
(צחוק)
אנחנו שואפים לאפקט חממה חזק:
עלייה מספקת בטמפרטורה שתגרום לכמות גדולה של קרח --
במיוחד קרח על אדמת מאדים -- להינמס.
ואז מתקבל הקסם האמיתי.
כשהאטמוספירה מתעבה, הכל נהיה טוב יותר.
מתקבלת יותר הגנה מקרינה,
אטמוספירה עבה עוזרת לחמם אותנו, לחמם את הפלנטה,
כך שתתאפשר זרימת מים,
וגידולי חקלאות.
ואז יותר אדי מים יפלטו לאויר, ויצרו עוד גז חממה עוצמתי.
גשם ושלג ירדו על מאדים.
ואטמוספירה עבה גם תיצור יותר לחץ
וכך נוכל להפתר מחליפות החלל האלה.
כל שדרוש לנו זה 2.5 ק״ג של לחץ אטמוספרי בכדי לשרוד.
לבסוף החיים על מאדים ירגישו דומים לאלו שבדרום מערב קנדה.
עדיין תיוותר לנו הבעיה המסובכת
של יכולת נשימה באטמוספירה של מאדים,
והאמת שהשגת מטרה זו עלולה לקחת 1000 שנים.
אבל בני האדם הם מאוד חכמים ומסתגלים במהירות.
אי אפשר לחזות מה הטכנולוגיה שנפתח תוכל להשיג בעתיד
ולא ברור מה נוכל לבצע עם גופנו.
בביולוגיה כיום,
אנחנו כבר כמעט מסוגלים לשלוט בגנטיקה שלנו --
מה הגנים בגופנו עושים.
ולבטח,
בסופו של דבר, נוכל לשלוט באבולוציה שלנו.
יתכן ויהיה מין של בני אדם על פני כדור הארץ
השונה במקצת מזה שעל מאדים.
אבל מה תעשו שם? כיצד תחיו?
זה יהיה דומה לחיים על פני כדור הארץ.
מישהו יפתח מסעדה,
מישהו יבנה מפעל למתכות.
מישהו יעשה סרטים דוקומנטרים על מאדים
וימכור אותם ללקוחות מכדור הארץ.
איזה אידיוט יתחיל סדרת ריאליטי טלויזיונית
(צחוק)
יהיו חברות לתוכנה,
יהיו מלונות, ברים,
מה שבטוח הוא:
זה יהיה האירוע הכי קיצוני בתקופת חיינו,
ולעניות דעתי, גם הכי מעורר השראה.
שאלו כל ילדה בת 10 אם היא רוצה לנסוע למאדים.
ילדים שכעת בבית ספר יסודי עתידים לבחור לגור שם.
זוכרים שהנחתנו אדם על הירח?
כשזה קרה אנשים הביטו האחד בשני ואמרו:
״אם אנו מסוגלים לעשות את זה, אנחנו מסוגלים לעשות כל דבר״.
מה אותם אנשים יחשבו אם נקים מושבה על מאדים?
חשוב מזה,
זה יהפוך אותנו ליצורים הנודדים בחלל.
וזה אומר שהאנושות תשרוד ללא קשר לגורלו של כדור הארץ.
לעולם לא נהיה בני האנוש האחרונים.
תודה רבה.
(מחיאות כפיים)