Volt egy fekete kutyám. Depresszió volt a neve.
Minden alkalommal, mikor a fekete kutya feltűnt,
üresnek éreztem magam, és az életem kezdett lelassulni.
Meg tudott lepni egy váratlan, minden ok nélküli látogatással.
A fekete kutya miatt idősebbnek éreztem magam és néztem ki, mint valójában voltam.
Mikor mindenki más a világon élvezte az életét, én csak a fekete kutyán keresztül tudtam látni azt.
Tevékenységek, amik korábban boldoggá tettek, hirtelen megszűntek azzá tenni.
Szerette elrontani az étvágyam.
Szétrágta az emlékezetem és a koncentráló képességem.
Bármit tenni, bárhová menni a fekete kutyával emberfeletti erőt igényelt.
Társas helyzetekben kiszimatolta a magabiztosságom
és elüldözte azt.
A legnagyobb félelmem az volt, hogy mások rájönnek.
Aggódtam, hogy el fognak ítélni.
A fekete kutya szégyene és a megbélyegzése miatt folyamatosan aggódtam, hogy rá fognak jönni.
Ezért rengeteg energiát fektettem az elrejtésébe.
Egy érzelmi hazugságot fenntartani kimerítő.
A fekete kutya miatt negatív gondolataim voltak, és elutasító voltam.
Ingerlékennyé és nehézzé tett a környezetem számára.
Elvette a szeretetem és elásta az intimitásom.
Semmit sem szeretett jobban, mint hogy felébresszen visszatérő és negatív gondolatokkal.
Arra is szeretett emlékeztetni, hogy milyen kimerült leszek másnap.
Egy fekete kutyával élni nem azt jelenti, hogy egy kicsit lenn vagy, szomorú vagy...
hanem teljesen üresnek is érezheted magad.
Ahogy idősebb lettem, a fekete kutya nagyobb lett
és már folyamatosan jelen volt.
Próbáltam mindennel elűzni, amiről azt hittem, hogy futásnak eresztheti.
De gyakrabban inkább ő nyert.
Leereszkedni egyszerűbbé vált, mint újra felkelni.
Ezért saját magamat orvosoltam
ami soha sem segített igazán.
Végül mindentől és mindenkitől teljesen elszigetelve éreztem magam.
A fekete kutyának sikerült elvennie az életem.
Mikor minden örömöt elveszítesz az életben, megkérdőjelezheted, hogy értelme is van élni.
Szerencsére ekkor fordultam szakmai segítséghez.
Ez volt az első lépés a felépülés irányába és életem egyik legnagyobb fordulópontja is.
Rájöttem, hogy nem számít, ki vagy
a fekete kutya emberek millióit érinti;
Bárki kutyája lehet.
Azt is megtanultam, hogy nincs csodafegyver vagy varázsszer rá.
A gyógyszerek segíthetnek egyeseknek, de másoknak lehet inkább másra van szükségük.
Azt is megtanultam, hogy őszintének és hitelesnek lenni azokhoz, akik közel állnak hozzád,
teljes változást hozhat.
A legfontosabb, hogy megtanultam nem félni a fekete kutyától, és még pár trükköt is megtanítottam neki.
Minél fáradtabb és stresszesebb vagy, annál hangosabban ugat,
ezért fontos megtanulni, hogyan csendesítsd le az elméd.
Klinikailag bizonyított, hogy a rendszeres testedzés
éppannyira tud segíteni az enyhe és közepes depresszió kezelésében, mint az antidepresszánsok.
Szóval menj el sétálni vagy fuss egyet, hogy hátrahagyd.
Vezess hangulatnaplót; leírni a gondolataidat katartikus hatású és gyakran hasznos lehet
Tartsd szem előtt a dolgokat, amiért hálás vagy.
A legfontosabb dolog, amire emlékezned kell, hogy nem számít, milyen rosszra is fordul...
ha megteszed a megfelelő lépéseket, és a megfelelő emberekkel beszélsz, a fekete kutya napok el tudnak és el is fognak múlni.
Nem mondom, hogy hálás vagyok a fekete kutyának, de egy elképesztő tanár volt.
Arra kényszerített, hogy újraértékeljem és leegyszerűsítsem az életem.
Megtanultam, hogy ahelyett, hogy elfutnék a problémáim elől, jobb felvállalni őket.
A fekete kutya talán mindig az életem része lesz
de soha többé nem lesz az a szörnyeteg, ami volt.
Megértjük egymást.
Tudáson, türelmen, fegyelmen és humoron keresztül megtanultam,
hogy a legrosszabb fekete kutyát is meg lehet gyógyítani.
Ha nehézségekkel küzdesz, ne félj segítséget kérni.
Semmi szégyen nincs ebben.
Az egyetlen szégyen: lemaradni az életedről.