האלימות המשטרתית המפתיעה אל מול המפגינים בפורגסון,מיזורי.
לאחר הירי המשטרתי במייקל בראון,
הדגיש את גודל התופעה
בה כלי נשק צבאיים מתקדמים, המיועדים לשדה הקרב
מגיעים לתחנות משטרה בערים קטנות
ברחבי ארצות הברית.
למרות הקושי בהבחנה,
אותו הדבר קורה עם ציוד ריגול.
ריגול המוני בסגנון הNSA מאפשר
למחלקות שיטור מקומיות לאסוף כמות עצומה
של מידע רגיש, אודות כל אחד מאיתנו
בדרך שמעולם לא התאפשרה.
מידע אודות מיקום יכול להיות רגיש מאוד.
אם אתם נוהגים ברחבי ארצות הברית,
ניתן לחשוף אם הלכתם לפסיכולוג,
השתתפתם במפגש של אלכוהוליסטים אנונימיים,
אם אתם הולכים לכנסיה או אם אתם לא.
וכשמידע הזה עליכם
משולב עם אותו המידע על כולם,
הממשלה יכולה לזכות בתמונה מפורטת
אודות פעולות של אזרחים פרטיים.
מידע זה היה אישי בעבר
אך תודות לטכנולוגיה מודרנית.
הממשלה יודעת הרבה יותר מידי על התרחשויות מאחורי דלתיים סגורות
והמשטרה מקבלת החלטות על מי הם חושבים שאתם
על סמך מידע זה.
אחת מהטכנולוגיות העיקריות המובילות את מעקב המיקום ההמוני
היא "קורא לוחיות הרישוי האוטומטי" שלכאורה אינו מזיק.
אם לא ראיתם אחד,
זה כנראה בגלל שלא ידעתם מה לחפש
הם בכל מקום.
מורכבות בכבישים או על ניידות משטרה,
קורא לוחיות הרישוי האוטומטי, מצלם תמונות של כל מכונית שעוברת
והופכת אותה לתמונת הניתנת לקריאה על ידי מכונה
כדי לבדוק את המספר כנגד "רשימות חמות"
של מכוניות שפוטנציאלית רצויות במשטרה.
אבל מעבר לכך,יותר ויותר
המשטרה שומרת רשומות לא רק של עבריינים
אלא של כל לוחית רישוי העוברת לידם,
מה שמסתכם באיסוף של כמויות מידע עצומות
על המקומות אליהם אמריקאים הולכים.
ידעתם שזה קורה?
כשמייק כץ-לקבה ביקש מהמשטרה
מידע אודות לוחית הרישוי שלו,
זה מה שהם הציגו לו:
בנוסף למידע ,לשעה ולמיקום,
המשטרה צילמה לאן הוא נוסע ופעם רבות גם עם מי.
התמונה השניה מלמעלה היא תמונה של מייק עם שתי בנותיו
יוצאים מהרכב בחניה הפרטית
לממשל יש מאות תמונות כאלו
של מייק בחייו היומיומיים
ואם אתם נוהגים ברכב בארה"ב.
אני מוכנה להתערב שיש להם
תמונות כאלו, שלכם, חיים את היום יום.
מייק לא עשה דבר רע.
מדוע זה בסדר שהממשלה תשמור על כל המידע הזה?
הסיבה שבגללה זה קורה היא,
ככל שעלות שמירת המידע צנחה,
המשטרה פשוט שומרים אותו,
במקרה והוא יהיה שימושי ביום מן הימים.
הבעיה היא לא מחלקת שיטור אחת
הוספת מידע בבידוד
או אפילו מספר מחלקות שעושות את זה.
באותו הזמן, הממשל הפדרלי
אוסף את כל חתיכות המידע האלו,
ומקבץ אותם יחדיו, למאגר אחד גדול
עם מאות מיליוני רשומות,
המציגות להיכן אמריקאים נסעו
המסמך הזה של הסוכנות לאכיפת סמים(DEA)
אחת הסוכנויות העיקריות המעוניינות בזה,
הוא רק מסמך אחד אשר חושף את קיומו של המאגר.
בינתיים, בעיר ניו יורק.
המשטרה המקומית נוסעת ברכבים בהם מותקנים קוראי לוחיות הרישוי
ליד מסגדים כדי להבין מי משתתף.
השימוש ,לטובה ולרעה, בטכנולוגיה הזו לא מוגבל אך ורק לארצות הברית.
באנגליה, מחלקות המשטרה
הכניסו את ג'ון קאט בן ה-80 לרשימות לוחיות למעקב
לאחר שהוא השתתף עשרות פעמים בהפגנות פוליטיות חוקיות
שם שהוא אהב לשבת על ספסל ולאייר את המשתתפים.
קוראי לוחיות רישוי הם לא אמצעי ההטכנולוגי היחיד למעקב המוני
העומד לרשויות המשטרה כיום.
דרך טכנולוגיה הנקראת "השלכת אנטנות סלולאריות"
רשויות החוק יכולות לחשוף
מי משתמש באנטנה סלולארית אחת או יותר, בזמן מסויים
טכניקה שידוע כי חשפה
את מיקומם של רבבות ואפילו מאות אלפי אנשים.
בנוסף, שימוש במכשיר הנקרא "סטינג ריי".
רשויות האכיפה יכולות לשלוח אותות מעקב
לתוך בתים כדי לזהות את הפלאפונים הנמצאים בפנים.
ואם הם לא יודעים לאיזה בית לכוון
קרו מקרים בהם נהגו עם האמצעי
בכל השכונה.
בדיוק כפי שמהשטרה בפרגסון מחזיקה נשק וציוד צבאי מתקדם
כך גם מחלקות השיטור ברחבי ארצות הברית
מחזיקות בציוד ריגול חדשני.
רק בגלל שאתם לא רואים אותו
לא אומר שהוא לא שם.
השאלה היא, מה כדאי לעשות בנוגע לזה?
אני חושבת שזה איום רציני לזכויות האזרח.
ההיסטוריה מלמדת שכאשר למשטרה כמויות מידע עצומות,
מעקב אחר תנועות של אזרחים תמימים,
נעשה שימוש לרעה, אולי לסחיטה אולי למטרות פוליטיות,
או אולי למציצנות פשוטה.
למזלנו,יש צעדים שאפשר לנקוט.
מחלקות השיטור המקומיות יכולות להתנהל ע"י השלטון המקומי,
שיכול לחוקק חוקים המחייבים להיפטר ממידע אודות אנשים תמימים
ועדיין לאפשר את השימוש בטכנולוגיה באופן לגיטימי.
תודה לכם.
(כפיים)