Ja sam učitelj i praktičar
znanosti o građanskoj kulturi u Americi.
Sad, lijepo bih molio one koji su upravo zaspali
da se probude. (Smijeh)
Zašto sam naziv „građanska kultura“
ima tako uspavljujući, čak narkoleptični efekt
na nas?
Ja mislim da je to zato što sam naziv označava nešto
previše moralno, previše važno,
i previše dosadno.
Smatram da je odgovornost ljudi poput nas,
ljudi koji se pojavljuju na ovakvim skupovima
osobno ili preko interneta, da na bilo koji način,
učinimo građansku kulturu ponovo seksi,
seksi kao što je bila tijekom Američke revolucije,
seksi kao sto je bila za vrijeme Pokreta za građanska prava.
I mislim da građansku kulturu možemo ponovo učiniti seksi
tako što ćemo učiti o moći.
To trebamo učiniti, vjerujem,
na razini grada.
To je ono o čemu želim pričati danas,
i želim početi definiranjem nekih pojmova
zatim želim opisati razmjer
problema s kojim mislim da se susrećemo
i onda predložiti metode za koje vjerujem da gradovi
mogu biti sjedište rješenja.
Pa počnimo s nekim definicijama.
Pod građanskom kulturom jednostavno mislim umijeće
da budeš onaj koji doprinosi riješavanju problema pro-socijalno
u samoupravnoj zajednici.
Građanska kultura je umijeće građanstva,
ono što Bill Gates Sr. jednostavno zove
sudjelovanje u životu,
i obuhvaća tri stvari:
temeljne vrijednost,
razumijevanje sustava koji pokreću svijet,
i skup vještina
koje vam omogućuju da tražite ostvarenje ciljeva
i da vam se drugi pridruže u tim potragama.
To me dovodi do moje definicije moći,
koja je jednostavno ovo:
sposobnost da drugi rade
ono što vi želite da rade.
Zvuči prijeteći, zar ne?
Ne volimo pričati o moći.
Mislimo da je strašna. Čak nekako zla.
Neugodno nam je imenovati je.
U kulturi i mitologiji demokracije,
moć ima narod.
Točka. Kraj priče.
Nikakvo daljnje ispitivanje nije potrebno
niti je baš dobrodošlo.
Moć ima negativnu moralnu valenciju.
Zvuči inherentno makijavelistički.
Djeluje inherentno zlo.
Ali zapravo moć nije ništa više inheretno dobra ili zla
od vatre ili fizike.
Ona samo je.
I moć određuje
kako bilo kakva vlada djeluje,
bilo u demokraciji ili diktaturi.
Problem s kojim se danas suočavamo, osobito ovdje u Americi,
ali i u cijelom svijetu,
jest da je previše ljudi neobrazovano
o moći –
što je to, tko je ima,
kako djeluje, kako teče,
koji njen dio je vidljiv, koji dio nije,
zašto je neki ljudi imaju, zašto je to složeno.
I kao rezultat te neobrazovanosti,
onih par koji razumiju
kako moć djeluje u civilnom životu,
oni koji razumiju
kako prijedlog postaje zakon, da,
ali također kako prijateljstvo postaje subvencija,
ili kako utjecaj postane smjer,
ili kako slogan postane pokret,
ljudi koji razumiju ove stvari
imaju neproporcionalan utjecaj,
i potpuno su sretni
što mogu ispuniti vakuum stvoren neznanjem
velike većine.
Zato je tako bitno za nas da upravo sada
zgrabimo ideju o moći
i demokratiziramo je.
Jedna od stvari koja je tako jako uzbudljiva
i izazovna u ovom trenutku
jest da kao rezultat ove neobrazovanosti o moći
koja prožima sve,
postoji koncentracija
znanja, razumijevanja, snage.
Mislim, samo razmislite:
Kako prijateljstvo postaje subvencija?
Neprimjetno,
kad stariji vladin službenik odluči
napustiti vladu i postati lobist
zbog privatnog interesa
i pretvoriti njegove ili njene veze u kapital
za svoje nove gospodare.
Kako utjecaj postane smjer?
Podmuklo, baš kao što je ono
stani-i-pretresi, na primjer,
s vremenom postala birokratska igra s brojevima.
Kako slogan postane pokret?
Viralno, na način na koji je stranka Čajanka, na primjer,
uspjela uzeti „Nemojte me gaziti“ zastavu
iz Američke revolucije,
ili kako je, s druge strane,
grupa aktivista uzela naslov iz magazina,
„Okupirajmo Wall Street“,
i uspjela od toga napraviti globalni meme i pokret.
Stvar je u tome što, većina ljudi
ne traži i ne želi vidjeti te stvarnosti.
To svo neznanje, ta građanska neobrazovanost,
je namjerna.
Ima nekih mladih ljudi, na primjer,
koji misle da je cijeli taj bizniz prljav.
Ne žele imati posla s politikom.
Radije će se isključiti
i angažirati kao volonteri.
Postoje neki zaljubljenici u tehnologiju
koji vjeruju da je univerzalni lijek
za bilo kakvu neravnotežu u moći ili zlouporabu moći
više informacija,
više transparentnosti.
Ima nekih na lijevoj strani koji misle da moć leži
samo u korporacijama,
i nekih na desnoj strani koji misle da moć
leži samo u vladi,
svi zaslijepljeni svojom selektivnom sramotom.
Ima naivaca koji vjeruju da
se dobre stvari jednostavno događaju
i cinika koji vjeruju da se loše stvari jednostavno događaju,
sretnika i nesretnika
koji misle da imaju baš ono što zavrjeđuju
umjesto eminentno izmjenjivog rezultata
prethodnog dogovora, naslijeđene namjene
moći.
Kao rezultat svog tog jezivog fatalizma u javnom životu,
mi ovdje, posebno u Americi,
imamo depresivno niske nivoe
znanja o građanskom angažmanu i sudjelovanju,
svijesti.
Cijeli biznis politike je
efektivno podugovoren grupi profesionalaca,
ljudima s novcima, ljudima koji dosežu dalje,
ljudima s porukom, ljudima koji istražuju.
Mi ostali bi se trebali osjećati kao amateri
u smislu naivčina.
Postajemo demotivirani za učenje
kako stvari rade.
Počinjemo se isključivati.
Pa, taj problem, taj izazov,
je ono s čim se moramo sada suočiti,
i smatram da kad imamo
ovakav neangažman, ovo namjerno neznanje,
ono postaje i uzrok i posljedica
ove koncentracije prilika
za bogaćenje i osnaživanje koje sam opisivao maloprije,
ove duboke građanske nejednakosti.
Zato je tako važno u naše vrijeme
redefinirati nauku o građanskim pravima kao učenje o moći.
Možda to nikad nije bilo važnije
u bilo kojem dobu naših života.
Ako ljudi ne nauče o moći,
ako se ljudi ne probude,
i ako se ne probude,
bivaju izostavljeni.
Sad, dio vježbanja moći
je biti budan i imati glas,
ali također znači imati arenu
gdje možete uvjerljivo vježbati odlučivanje.
Cijela se znanost o građanskim pravima svodi na jedno jednostavno pitanje
tko odlučuje,
i morate to odigrati
u areni.
I to me dovodi do treće stvari koju sam htio danas reći,
a to je jednostavno da nema bolje arene
u naše doba za vježbanje moći
od grada.
Razmislite o gradu u kojem živite,
gdje ste rođeni.
Razmislite o problemu u svakodnevnom životu vašeg grada.
Može biti nešto malo,
kao kuda staviti uličnu svjetiljku,
ili nešto srednje kao
koja knjižnica bi trebala imati duže radno vrijeme, a koja kraće,
ili možda nešto veće,
kao hoće li oronuli dio gradskog jezera biti
pretvoren u autoput ili zelenu površinu,
ili da bi sve tvrtke u vašem gradu
trebale plaćati plaću od koje se može živjeti.
Razmislite o promjeni koju želite u svom gradu,
i zatim razmislite o tome kako bi je postigli,
kako bi vi to napravili.
Napravite popis svih oblika moći
koje su u igri u situaciji u kojoj je vaš grad:
novac, naravno, ljudi, da,
ideje, informacije, dezinformacije,
prijetnja silom, snaga normi.
Svi ovi oblici moći su u igri.
Sad razmislite kako bi aktivirali
ili možda neutralizirali ove različite oblike moći.
Ovo nisu pitanja na razini carstva
iz Igre prijestolja.
Ovo su pitanja koja se postavljaju
u svakom mjestu na planeti.
Ispričat ću vam na brzinu dvije priče
izvađene iz nedavnih naslova u novinama.
U Boulderu, Colorado,
birači su nedavno odobrili postupak
za zamjenu privatne tvrtke za opskrbu strujom,
doslovno za opskrbu strujom, električnu tvrtku Xcel,
sa tvrtkom u javnom vlasništvu
koja bi se uzdržavala profitom
i brinula se više o klimatskim promjenama.
Pa, Xcel se pobunio,
i Xcel je u igru stavio mjeru glasovanja
koja bi potkopala ili opovrgnula
ovu municipalizaciju.
I sada se aktivisti za prava građana u Boulderu koji se bore za to
moraju doslovno boriti protiv moći
kako bi se borili za moć.
U Tuscaloosi, na Sveučilištu Alabame,
postoji organizacija na kampusu
nazvana, pomalo prijeteći, Stroj,
i članovi su uglavnom iz većinsko bijelih sestrinstava
i bratstva na kampusu,
i desetljećima je Stroj dominirao
izborima za studentsko vijeće.
A sada, nedavno, Stroj
se počeo uključivati
u gradsku politiku,
i sredili su izbor
bivšeg člana Stroja,
mladog, nedavno diplomiranog u poslovnom smjeru
u Tuscaloosin gradski školski odbor.
Sad, kao što sam rekao, ovo su samo dva primjera
gotovo nasumično izabrana iz naslova u novinama.
Svaki dan, događa se još tisuću takvih.
I mogu vam se sviđati ili ne
ti napori koje opisujem
u Boulderu ili u Tuscaloosi,
ali morate se diviti
obrazovanosti o moći uključenih igrača,
njihovoj vještini.
Ne možete drugo nego prepoznati i računati sa
vladanjem koje imaju
nad osnovnim pitanjima
građanske moći -
koji cilj, koja strategija, koja taktika,
kakav je teren, tko su vam neprijatelji,
tko su vam saveznici?
Sada želim da se vratite
razmišljanju o onom problemu ili prilici
ili izazovu u vašem gradu,
i stvari koju vi želite popraviti
ili napraviti u vašem gradu,
i zapitajte se,
vladamo li nad tim osnovnim pitanjima u moći?
Biste li mogli učinkovito pretvoriti
svoje znanje u praksu?
To je izazov i prilika za nas.
Mi živimo u vremenu
gdje je unatoč globalizaciji
ili možda zbog globalizacije,
svo građanstvo sve više
moćno lokalno.
Zaista, moć u naše vrijeme teče
sve brže prema gradu.
Ovdje u SAD-u, nacionalna vlada
je samu sebe vezala u partijske čvorove.
Građanska mašta i inovacija i kreativnost
sad proizlaze iz lokalnih ekosistema
i šire se prema van,
i ta odlična inovacija,
ovaj odličan val
lokalizma koji dolazi,
i to vidite na način koji ljudi jedu
i rade i dijele i kupuju i sele se
i žive svoje svakodnevne živote,
to nije neka uskogrudnost,
to nije povlačenje u uskogrudnost, ne.
Ovo je pojavno.
Lokalizam našeg vremena je snažno umrežen.
Tako, na primjer,
razmislite kako su se strategije
za gradove pogodnije za bicikliste
proširile tako brzo od Kopenhagena
do New Yorka, do Austina, do Bostona, do Seattlea.
Razmislite o tome kako pokusi u sudjelovanju u izradi budžeta,
u kojima građani svaki dan dobiju šansu
dodijeliti i odlučiti o
raspodijeli gradskih fondova.
Ti pokusi su se proširili iz Porto Alegre, u Brazilu
do ovdje u New York City, do Chicaga.
Putujući radnici od Rima do Los Angelesa
i mnogim gradovima između
se organiziraju na štrajk
da bi podsjetili ljude koji žive u njihovim gradovima
kako bi izgledao dan bez imigranata.
U Kini, diljem zemlje,
članovi pokreta Novi Građani
počinju aktivirati i organizirati
borbu protiv mita i korupcije među dužnosnicima,
i izazivaju ljutnju dužnosnika,
ali također privlače pažnju
aktivista protiv korupcije svugdje u svijetu.
U Seattleu, odakle sam ja,
postali smo dio velikog globalnog reda gradova
koji rade zajedno
zaobilazeći potpuno vladu,
nacionalnu vladu,
kako bi pokušali dosegnuti ciljeve smanjenja otpuštanja ugljika
prema Kyoto protokolu.
Svi ti građani, ujedinjeni,
stvaraju mrežu,
veliki arhipelag moći
koji nam omogućava zaobilaženje
slomljenosti i monopola kontrole.
Naš zadatak sada je ubrzati taj rad.
Naš zadatak je dovesti sve više ljudi
u začetku ovog rada.
Zato je moja organizacija, Građansko Sveučilište,
pokrenula projekt
stvaranja rasporeda svakog čovjeka
iz građanske moći.
I ovaj raspored započinje ovom trijadom
vrijednostima koje sam ranije opisao,
sistemom i vještinama.
I želio bih pozvati sve vas
da pomognete u stvaranju tog rasporeda
sa pričama i iskustvima
i izazovima s kojima se svatko od susreće i živi,
kako bi se napravilo nešto moćno.
I želim posebno pozvati vas da probate
jednostavnu vježbu sastavljenu
na temelju ranih okvira ovog rasporeda.
Želim da napišete pripovijetku,
pripovijetku iz budućnosti vašeg grada,
i možete je datirati, staviti radnju u sljedeću godinu,
za pet godina, za deset godina,
cijelu generaciju poslije naše,
napišite je kao istraživanje koje gleda unatrag,
unatrag prema promjeni
koju želite u vašem gradu,
unatrag prema cilju koji ste vi ganjali,
i opisujte načine na koje je ta promjena
i taj cilj bio ostvaren.
Opišite vrijednosti
i svoje sugrađane koje ste aktivirali,
i osjećaj moralne svrhe koji ste uspjeli potaknuti.
Nabrojite sve različite načine
kojima ste uključili vladine sisteme,
tržište,
socijalne institucije, vjerske organizacije,
medije.
Zabilježite sve vještine koje ste morali razviti,
kako pregovarati, kako braniti,
kako formulirati probleme,
kako upravljati različitostima u konfliktu,
sve one vještine koje su vam omogućile
da uvjerite ljude
i prevladate otpor.
Ono što ćete raditi kad budete pisali tu pripovijetku
jest otkrivati kako čitati moć,
i usput, kako pisati moć.
Zato podijelite to što napišete,
učinite to što napišete,
i zatim podijelite to što radite.
Pozivam vas da doslovno dijelite
pripovijetke koje stvorite
na našoj Facebook stranici Građanskog Sveučilišta.
Ali čak i bitnije od toga, to je u razgovorima
kao ovom našem danas
svugdje u svijetu na istovremenim okupljanjima
na istu temu u ovom trenutku
i razmislimo kako možemo postati
učenici i učitelji jedni drugima u moći.
Ako to napravimo, tada zajedno
možemo građansko pravo ponovno učiniti seksi.
Zajedno, možemo demokratizirati demokraciju
i ponovno je učiniti sigurnom za amatere.
Zajedno, možemo napraviti veliku mrežu gradova
koji će biti najmoćniji zajednički laboratorij
samoupravljanja koji je ovaj planet ikad vidio.
Mi imamo moć za to.
Puno vam hvala.
(Pljesak)