Коли нещодавно група археологів натрапила
на людські останки, яким близько 15 000 років,
вони зробили цікаве відкриття.
Зуби цих стародавніх людей мали повно дірок.
Їх карієс був викликаний тим самим, від чого ми потерпаємо і сьогодні,
а саме мікробами, які живуть у нашій ротовій порожнині.
Ці мікроби з'являються одразу після народження.
Зазвичай ми отримуємо їх ще немовлятами, з вуст нашої матері.
І як тільки зуби прорізуються,
вони починають накопичувати колонії бактерій.
Залежно від того, що ми їмо,
і зокрема, скільки цукру ми споживаємо,
деякі мікроби можуть розмножуватися і викликати карієс.
Дієта з високим вмістом солодких продуктів спричиняє стрімкий розвиток бактерій
в нашому роті, вони називаються стрептокок мутанс.
Як і люди, ці мікроорганізми полюбляють цукор,
і використовують його як молекулярні будівельні блоки і джерело енергії.
Споживаючи його,
бактерії виробляють побічні продукти у вигляді кислот,
таких як молочна кислота.
Стрептокок мутанс стійкий до впливу цієї кислоти,
але, на жаль, не наші зуби.
Хоча зуби кожної людини покриті стійким, захисним шаром емалі,
це не велика перепона для кислоти.
Вона руйнує емаль, вимиваючи з неї кальцій.
Поступово кислота відкриває шлях бактеріям
у вторинний шар зуба, який називається дентином.
Оскільки кровоносні судини і зубні нерви знаходяться глибоко всередині,
на цьому етапі руйнування зуба не болісне.
Але якщо карієс виходить за межі дентину,
бактерії продовжують розмножуватися,
викликаючи нестерпний біль через те, що нерви стають незахищеними.
Без лікування весь зуб може бути зараженим
і знадобиться його видалення;
а все через ті бактерії, що полюбляють цукор.
Чим більше цукру міститься в нашій їжі,
тим більшому ризику піддаються наші зуби.
Тим не менше, ті печерні люди навряд, чи ласували солоденьким,
то що ж спричинило карієс у них?
З м'ясною дієтою ризик розвитку карієсу був низьким,
тому що пісне м'ясо містить дуже мало цукру,
але це не все, що їли наші давні предки.
Печерні люди також споживали коренеплоди, горіхи та зернові,
які містять вуглеводи.
Під дією ферментів у слині
вуглеводи розпадаються на простіший цукор,
який може стати кормом для цих ненажерливих бактерій у роті.
Таким чином, хоча древні люди і їли менше цукру, у порівнянні з нами,
їхні зуби все ж піддавалися його впливу.
Хоча, це не означає, що вони не могли лікувати зуби.
Археологічні знахідки показують, що близько 14 000 років тому
люди вже використовували загострений кремінь, щоб видаляти пошкоджені зуби.
Стародавні люди навіть робили елементарні свердла,
щоб згладжувати грубі отвори, що залишилися
і бджолиний віск, щоб закрити дірку, як сучасні пломби.
Сьогодні у нас набагато більше вправних методів і засобів,
що справді добре, бо ми ще повинні боротися з більш руйнівними
наслідками споживання цукру.
Після промислової революції захворюваність на карієс зросла,
бо раптовий технічний прогрес
зробив рафінований цукор дешевшим і доступнішим.
Сьогодні 92% американців страждають від карієсу.
Деякі люди більш схильні до нього через гени,
що може викликати певні проблеми, такі як потоншення емалі,
але для більшості виною є високе споживання цукру.
Однак ми винайшли інші способи мінімізації карієсу,
окрім зменшення споживання цукру і крохмалю.
У більшості зубних паст і багатьох видах води
міститься невелика кількість фтору.
Він зміцнює зуби і сприяє зростанню кристалів емалі,
які захищають зуб від кислоти.
Коли карієс розвивається,
ми пломбуємо зуб, щоб заповнити і закрити заражену зону,
запобігаючи погіршенню стану.
Кращий спосіб уникнути карієсу - скоротити споживання цукру
і дотримуватися гігієни ротової порожнини,
щоб позбутися бактерій та їх джерела живлення.
Гігієна включає в себе регулярне чищення зубів,
чищення зубною ниткою,
уникнення солодкого,
продуктів із вмістом крохмалу
і липких продуктів, які залишаються між зубами між прийомами їжі.
Поступово кількість мікробів у роті зменшиться.
На відміну від печерних людей,
сьогодні ми маємо знання, необхідні для запобігання карієсу.
Просто треба ними користуватися.