Když tým archeologů nedávno narazil
na 15.000 let staré lidské ostatky,
přišel na zajímavý objev.
Zuby těchto prastarých lidí byly plné děr.
Kazy způsobila stejná věc, která nás trápí i dnes,
drobní mikrobi, žijící v našich ústech.
Tito mikrobi jsou s námi brzy po narození.
Obvykle je získáme jako miminka z úst našich maminek.
A jak naše zuby začínají růst,
začínají přirozeně hromadit společenství bakterií.
Podle toho co jíme,
přesněji řečeno, kolik cukru,
se mohou někteří mikrobi přemnožit a způsobit zubní kazy.
Strava s vysokým obsahem sladkých potravin
způsobuje v našich ústech přemnožení bakterií,
které se nazývají Streptococcus mutans.
Stejně jako lidé, tyto mikroorganismy milují cukr,
který používají jako stavební kámen pro své molekuly a jako zdroj energie.
Při jeho konzumaci
vytváří bakterie vedlejší produkty ve formě kyselin,
jako je kyselina mléčná.
Streptococcus mutans jsou odolní vůči této kyselině,
naše zuby bohužel ne.
I když je každý lidský zub pokryt tvrdou ochrannou vrstvou skloviny,
pro kyselinu to není překážka.
Kyselina sklovinu postupem času odbourává vyplavováním minerálů vápníku.
Kyselina postupně vytváří pro bakterie cestu do druhé vrstvy zubu,
zvané dentin.
Protože jsou krevní cévy a nervy v našich zubech uzavřeny hluboko uvnitř,
rozšiřující se zubní kaz v této fázi nebolí.
Ale v případě, že poškození přesáhne hranice dentinu,
bakteriální infekce postupuje,
a při zasažení nervů způsobuje nesnesitelnou bolest.
Bez léčby může dojít k infekci celého zubu
a možná bude nutné jej vytrhnout,
a to vše kvůli těmto bakteriím, které milují cukr.
Čím více cukru naše strava obsahuje,
tím víc jsou naše zuby ohroženy.
Jeskynní lidé si sotva dopřávali sladkosti,
takže co způsobilo jejich kazy?
V převážně masité stravě je riziko vzniku kazů nízké,
protože libové maso obsahuje velmi malé množství cukru,
ale to není všechno, co naši předkové jedli.
Jeskynní lidé jedli také kořenovou zeleninu, ořechy a zrní,
a všechny tyto potraviny obsahují sacharidy.
Když jsou sacharidy vystaveny enzymům ve slinách,
rozpadají se na jednodušší cukry,
které se mohou stát potravou pro žravé ústní bakterie.
Tedy i když pravěcí lidé jedli ve srovnání s námi méně cukru,
jejich zuby byly i tak vystaveny cukrům.
To ale neznamená, že své kazy neuměli ošetřovat.
Archeologické nálezy ukazují, že už asi před 14 tisíci lety,
používali lidé nabroušený pazourek k odstranění kousků zkažených zubů.
Pravěcí lidé dokonce vytvořili primitivní vrtačky
k zarovnání nerovných děr, které po vytržení zubů zůstaly
a včelí vosk k zaplnění dutin, jako dnešní výplně.
Dnes máme mnohem důmyslnější techniky a nástroje,
což je dobře, protože se musíme vypořádat s mnohem škodlivějšími návyky,
které se týkají konzumace cukru.
Po průmyslové revoluci došlo k prudkému nárůstu výskytu kazů,
protože najednou existovaly technické vymoženosti,
díky kterým byl rafinovaný cukr levnější a dostupnější.
Dnes má zubní kazy neuvěřitelných 92 % dospělých Američanů.
Někteří lidé jsou ke kazům náchylnější kvůli genům,
které mohou způsobit například měkčí sklovinu.
Ale za většinu kazů může velká spotřeba cukru.
Nicméně jsme vyvinuli jiné způsoby, jak kazy minimalizovat,
a to kromě snížení příjmu cukru a škrobu.
Ve většině zubních past a mnoha vodních zdrojích
používáme malé množství fluoridu.
To zuby posiluje a podporuje růst krystalků zubní skloviny,
které vytvářejí ochranu zubu proti kyselině.
Když se kazy vyvíjí,
používáme k vyplnění a uzavření infikované oblasti zubní výplně,
což zamezuje jejich zhoršování.
Stále však platí, že nejlepší způsob, jak se vyhnout kazu,
je snížit příjem cukru a správně se starat o svou ústní dutinu,
abychom se zbavili bakterií a zdrojů jejich potravy.
To zahrnuje pravidelné čištění zubů,
používání zubní nitě,
vyhýbání se sladkým, škrobovým a lepivým potravinám,
které na zubech ulpívají mezi jednotlivými jídly.
Postupně tak bude klesat množství cukr milujících mikrobů ve vašich ústech .
Oproti jeskynním lidem
dnes máme potřebné znalosti, abychom předešli pohromě ve formě kazu.
Jen tyto znalosti musíme používat.