♪ [zene] ♪
- [Alex] A forgalmazható engedélyek egyfajta kombinációi
a Coase-nak, az irányításnak és ellenőrzésnek.
A lényeges gondolatot vettük az előző videóban.
Ebben a videóban csak néhány kulcsfontosságú pontot szeretnék kiemelni.
Kezdjük is el!
A Tiszta Levegő Törvénye nagyon sikeres volt.
A törvény következtében a kéndioxid-kibocsátás
idővel csökkent, ugyanakkor
a villamosenergia-termelés tovább növekedett.
Így a piac fel tudott fedezni
alacsony költségű módokat a légszennyezés csökkentésére.
A forgalmazható engedélyek rendszerének fontos következménye,
hogy azok a cégek, amelyek tiszta forrásokból termelik a villamosenergiát,
pénzt kereshetnek az engedélyek eladásával.
Másrészt azoknak a cégeknek, amelyek környezetkárosító
forrásokból termelik a villamosenergiát, engedélyeket kell vásárolniuk.
Ennek eredménye, hogy a tiszta energiát támogatják, de nem az adófizetők pénzéből.
Ugyanakkor a környezetkárosító energiát megadóztatják.
Így a forgalmazható engedélyek rendszere közvetett módon
képes ösztönözni a tiszta energiát, és hátráltatni a környezetkárosítót.
E piacok nagyon érdekes aspektusa,
hogy bárki részt vehet, nem csak a villamosenergia termelői.
Tyler Cowen és én valójában megvásároltuk a jogot,
hogy 30 fontnyi kéndioxid kibocsátásra kerüljön a légkörbe.
Mi nem akartuk ezt. Szóval mit tettünk?
Széttéptük. Miért?
Amikor lemondtunk arról a jogról, hogy 30 fontnyi kéndioxidot bocsássunk ki
a légkörbe, tisztábbá tettük a levegőt.
Senki másnak nem volt ehhez joga. Tehát azzal, hogy széttéptük,
30 fontnyi kéndioxiddal kevesebb van,
amit a légkörbe szabad juttatni.
Valójában a forgalmazható engedélyezési terv alapján
környezetvédelmi csoportok szabadon vásárolhatnak engedélyeket, széttéphetik,
és ezáltal csökkenthetik a légszennyezést.
Ha úgy gondolják, hogy a kormány például
túl sok légszennyezési engedélyt ad ki,
szabadon vásárolhatnak légszennyezési engedélyeket, és széttéphetik azokat.
Tehát ez egy nagyon hatékony módja a légszennyezés mértéke csökkentésének.
Hasonlítsuk össze röviden a forgalmazható engedélyeket a Pigou-adókkal.
Ezek valójában gazdaságilag eléggé hasonlók.
Ha az adó mértéke egyenlő az externális költség szintjével,
és az engedélyek száma egyenlő a hatékony mennyiséggel,
akkor lényegében gazdaságilag ugyanazok.
Politikailag azonban eléggé különbözőek.
A kulcskérdés az, hogy ki kapja meg a kezdeti engedélyeket?
Vannak, akik azzal érvelnek, hogy a légszennyezési engedélyek
ugyanazok, mint a korrekciós vagy Pigou-adók,
plusz egy kis jótétemény a vállalatoknak.
Elajándékozzuk a jogot a szennyezésre.
Azonban nem a legjobb mód így tekinteni a témára.
Először is, nem muszáj elajándékoznunk az engedélyeket.
El lehetne árverezni őket,
ezzel jövedelmet generálva a kormányzatnak.
Ebben az esetben politikailag és gazdaságilag
a két rendszer nagyon hasonló lenne.
A legfontosabb azonban az,
hogy ha az engedélyeket kezdetben a cégek kapják,
a szennyezés szabályozását nagyobb eséllyel
fogadják el a nagy energiacégek.
Ha csak meglátogatunk egy nagy energiavállalatot, és azt mondjuk:
"Meg fogunk adóztatni téged",
természetesen lobbizni fognak az adók ellen.
Másrészt ha azt mondjuk: "Lesz egy
forgalmazható engedélyrendszer, amelyben ti, srácok, kaptok
némi jogot szennyezni, mondjuk a hagyományos szinten",
sokkal inkább hajlandóak lesznek elfogadni a programot politikailag.
Mindenesetre ez a fő különbség: a politika.
A forgalmazható engedélyek nagyon jól működtek
a kéndioxid ellenőrzésére.
Lehetne hasonló rendszert használni a globális klímaváltozás
és a széndioxid- és szénkibocsátás általánosabb problémáinak leküzdésére?
Elméletben a válasz kétségkívül "igen".
A kéndioxidra vonatkozó forgalmazható engedélyek összes előnye
a széndioxidra is érvényes.
A fő különbség az, hogy a globális klímaváltozás
globális probléma.
Az kéndioxidra vonatkozó externáliák,
a tavak savasodása, elsősorban nemzeti szintű volt.
Tehát csupán egy nemzeti tervre volt szükségünk
hogy ellenőrizzük a kéndioxidot.
De a széndioxid ellenőrzésére globális tervre van szükségünk,
és sokkal nehezebb lesz
a világ minden nemzetét egyetértésre bírni
egy Pigou-adórendszerről vagy egy forgalmazható engedélyrendszerről,
mint mikor csak egy országnak kell beleegyeznie.
Az externáliák nemzetköziek, és ez a problémát
sokkal nehezebben megoldhatóvá teszi.
Ugyanakkor a közgazdaságtan nagyon fontos lesz
ezeknek a problémáknak a megoldásához, mert mint láthattuk,
mind a Pigou-adók, mind a forgalmazható engedélyek
megérik az anyagi ráfordítást.
Ezekkel lehet kis költséggel ellenőrizni a légszennyezést.
És ha csökkenteni tudjuk a légszennyezés vagy széndioxid-kibocsátás
ellenőrzésének költségét, sokkal nagyobb eséllyel
csökkenthetjük a szénkibocsátást.
Minél alacsonyabb a probléma megoldásának költsége, annál valószínűbb,
hogy megoldjuk a problémát; és ez az egyik oka annak,
hogy miért rendkívül fontos megérteni a közgazdaságtant és a Pigou-adók
és a forgalmazható engedélyek közgazdaságtanát.
- [Narrátor] Ha szeretné magát tesztelni, kattintson a kérdésekre.
Ha pedig készen áll a folytatásra, kattintson a következő videóra.
♪ [zene] ♪