Коли ми пишемо програму, ми з'ясувуємо спосіб як перетворити блискучі ідеї в
нашій голові в реальний код.
Я хочу говорити про техніку, яку багато програмістів використовують для цього,
і це те, що ми називаємо псевдокодом.
Зараз, слово псевдокод, ймовірно, ви не чули його раніше, але в основному це код
що виглядає дуже схоже на англійську або будь-яку іншу мову якою ви б говорили.
Ну, добре це не має сенсу, тому поговоримо через природний приклад
Скажемо, я хочу намалювати приємне симетричне лице.
Отже, я могла б почати, дивлячись на себе в дзеркало і, можливо, накреслила його і
і виглядає, добре,
Що ж, я маю це овальне лице.
Маю двоє очей, і вони приблизно на цьому рівні.
І це є центр лиця, і тепер у мене є ідея для того, як
я хочу щоб моє лице виглядало.
Так що я почну писати це в псевдокоді.
Отже, подивимося спочатку, що я хотіла б зробити, це намалювати лице,
що є овалом в центрі.
Тоді ми хотіли б намалювати двоє очей, два овали, що становлять дві треті
верхньої частини лиця.
та одну п'яту цілого розміру лиця.
не точний збіг просто дивлячись на моє власне обличчя.
А потім ми малюємо рот, який є лінією, невеликою на обличчі
і можливо одна третя відстані вгору.
Тому, зверніть увагу, як я пишу мій псевдокод як коментарі.
Почавши кожен рядок двома косими рисами тут.
Таким чином я можу написати мій псевдокод в самій програмі і не доведеться
турбуватися про отримання будь-яких синтаксичних помилок.
Оскільки програма ігноруватиме коментарі.
Тепер, коли я написала це в псевдокоді, я можу витратити час, щоб перетворити
кожен з цих рядків псевдокоду в дійсні біти коду, чи не так?
Отже, подивимося на обличчя мені потрібно овал в центрі.
Для цього я використаю функцію еліпс, щоб з'ясувати, що центр екрану тут,
і з'ясувати, розміри очей.
Гаразд?
Виглядає гарно.
Для очей знову ж таки ці еліпси.
І це буде, подивимося, трохи порахуємо тут, щоб отримати очі
в гарному розташуванні, і зробимо їх приблизно п'ятою частиною всього розміру.
Гаразд, це виглядає добре для першого ока. Я просто скопіюю та вставлю наступне око.
Прекрасно.
Тепер я можу навіть залишити мій псевдокод для друга, щоб виконав, і вони, ймовірно,
зможуть, так як вони це можуть, і знаєте я написала справді хороший опис.
Так що я збираюся зробити це тут, тому що ви знаєте, що ми друзі, чи не так?
Отже, ви можете подумати, що це нерозумно.
Чому нам потрібно мучитись і писати програму два рази?
По-перше, людською мовою, а потім на мові програми.
Ну, цей приклад був досить простий, але дуже скоро ви будете будувати
складніші програми, і це може бути важко для вас тримати всю програму в голові
перед її кодуванням.
Так що я зазвичай роблю записую загальну ідею псевдокодом, а потім я витрачу
більше часу на деталі
кожної частини цієї ідеї, перетворюючи кожен рядок псевдокоду в реальний код.
Я думаю, ви зрозумієте, що, як тільки ви почнете використовувати псевдокод
ви будете робити це все більше і частіше.
Спробуйте це у вашій наступній програмі і побачите.