Om du radade upp alla blodkärl i din kropp
skulle de sträcka sig 95 000 km,
och varje dag transporterar de motsvarande 7 500 liter blod,
även om det i praktiken är samma fyra-fem liter som snurrar runt
och levererar syre och viktiga näringsämnen
som glukos och aminosyror till kroppens vävnader.
Allt blod utövar en kraft på blodkärlens muskelväggar.
Denna kraft kallas blodtryck,
och det stiger och faller med hjärtslagens faser.
Det är högst under systole,
då hjärtat dras samman för att pressa blod genom artärerna.
Detta är ditt systoliska blodtryck,
övertrycket.
När hjärtat vilar mellan slagen,
faller blodtrycket till lägsta värdet, det diastoliska blodtrycket, undertrycket.
En normalfrisk person har ett övertryck
mellan 90 och 120 mm kvicksilver,
och ett undertryck mellan 60 och 80.
Sammantaget är en normal mätning strax under 120 över 80.
Blodet färdas genom kroppens landskap
genom rören i cirkulationssystemet.
I alla rörsystem
finns det saker som kan öka trycket på rörens väggar:
vätskans egenskaper,
extra vätska,
eller smalare rör.
Så om blodet tjocknar,
behövs ett högre tryck för ett bra flöde, och hjärtat får pumpa hårdare.
En saltrik kost ger liknande resultat.
Saltet främjar vätskeansamling,
den extra vätskan ökar blodvolymen, höjer blodtrycket,
och belastningen, precis som flykt- och kampresponsen
frigör hormoner som adrenalin och noradrenalin
som drar samman viktiga kärl,
ökar blodflödets motstånd och höjer trycket uppströms.
Blodkärl kan vanligtvis hantera dessa variationer utan problem.
Elastiska fibrer i deras väggar gör dem motståndskraftiga,
men om blodtrycket regelbundet stiger högre än 140 över 90,
det vi kallar högt blodtryck, och stannar där,
så kan det orsaka allvarliga problem.
Orsaken är att den extra belastningen på artärväggarna
kan orsaka små revor.
När den skadade vävnaden svullnar,
samlas ämnen som svar på inflammationen,
som vita blodkroppar, runt revorna.
Fett och kolesterol som flyter omkring i blodet hakar också på,
och bildar så småningom en slags beläggning
som gör den inre artärväggen tjockare och mer stel.
Denna åkomma kallas ateroskleros eller åderförkalkning,
och kan få farliga konsekvenser.
Om beläggningen brister, bildas en blodpropp ovanpå revan
och täpper till det redan smala röret.
Om proppen är stor nog,
kan den helt blockera flödet av syre och näringsämnen till celler nedströms.
I kärl som förser hjärtat,
orsakar detta en hjärtattack,
när syrefattiga hjärtmuskelceller börjar att dö.
Om proppen stryper blodflödet till hjärnan
så orsakar det en stroke.
Skadligt täta blodkärl kan vidgas
med hjälp av en procedur som kallas angioplastik.
Doktorn går in med en tråd genom kärlet
till platsen för blockeringen,
och placerar en ballongkateter över tråden.
När ballongen blåses upp så vidgar den genomfarten igen.
Ibland placeras ett stelt rör, en stent,
i ett kärl för att hålla det öppet
och låta blodet flöda fritt
för att återställa de syrehungriga cellerna nedströms.
Att hålla sig flexibla under tryck är ett hårt jobb för artärerna.
Vätskan de pumpar runt består av ämnen
som kan bli kletiga och täppa till dem,
och ett normalfriskt hjärta slår ungefär 70 slag i minuten,
minst 2,5 miljarder gånger under en livstid.
Det kan låta som ett oöverstigligt tryck,
men oroa dig inte, dina artärer är väl rustade för utmaningen.