Če bi vse žile v tvojem telesu postavili v vrsto,
bi bile dolge 95.000 kilometrov,
in vsak dan nosijo več kot 7.500 litrov krvi,
čeprav je pravzaprav to samo štiri ali pet litrov, recikliranih znova in znova,
ki nosijo kisik in dragocena hranila,
kot je glukoza in aminokisline k telesnim tkivom.
Vsa ta kri deluje s silo na mišične stene krvnih žil.
Ta sila se imenuje krvni pritisk
in raste ter pada s fazami srčnega utripa.
Najvišji je v sistoli,
ko se srce skrči, da potisne kri skozi arterije,
To je tvoj sistolični krvni pritisk.
Ko srce miruje med utripi,
pritisk pade na najnižjo vrednost, diastolični pritisk.
Sistolni pritisk zdravega posameznika je
od 90 do 120 milimetrov živega srebra,
in diastolični pritisk med 60 do 80.
Gledano skupaj, je normalna vrednost malo manj kot 120 skozi 80.
Kri potuje skozi telesna prostranstva
skozi cevi cirkulatornega sistema.
V vsaki vodovodni napeljavi
lahko več stvari poveča silo, ki deluje na stene cevi:
lastnosti tekočine,
dodatna tekočina,
ali ožje cevi.
Če se torej kri zgosti,
je potreben večji pritisk, da jo potisne naprej, zato srce bolj dela.
Prehrana z veliko soli vodi v podoben rezultat.
Sol spodbuja zadrževanje vode,
in dodatna tekočina poveča volumen krvi in krvni pritisk,
in stres, kot naprimer odziv beg ali boj,
sprosti hormone, kot adrenalin in noradrenalin
ki zoži žile,
poveča upor in dvigne pritisk.
Krvne žile lahko ta nihanja ponavadi dobro prenašajo.
Elastična vlakna v njihovih stenah jih naredijo odporne,
ampak, če se tvoj pritisk redno dviga nad 140 skozi 90
čemur rečemo hipertenzija, in tam ostaja,
lahko povzroči resne probleme.
To je zato, ker povečan pritisk na arterijske stene
lahko povzroči drobne raztrganine.
Ko ranjeno tkivo oteče,
se substance, ki se odzivajo na vnetje,
kot so bele krvničke, zberejo okrog raztrganin.
Maščoba in holesterol, ki krožita v krvi, se prav tako pritrdita gor
in sčasoma se naberejo in zgradijo plak,
ki strdi in zadebeli notranjo plast arterije.
Ta bolezen se imenuje ateroskleroza,
in ima lahko nevarne posledice.
Če se ta plak raztrga, se na vrhu oblikuje krvni strdek,
ki zamaši že tako zoženo žilo.
Če je strdek dovolj velik,
lahko popolnoma zaustavi pretok kisika in hranil celicam.
V žilah, ki prehranjujejo srce,
to povzroči srčni infarkt,
ko celice srčne mišice, ki jim primanjkuje kisika, začnejo odmirati.
Če strdek prepreči dotok krvi v možgane,
povzroči kap.
Nevarno zožene krvne žile lahko razširimo
s procesom imenovanim angioplastika.
Zdravniki skozi žilo vstavijo žico
do mesta zamašitve
in nato namestijo prazen balonski kateter čez žico.
Ko se balon napihne, s tem povzroči, da se obtok povrne.
Včasih vstavimo rigidno cevko, imenovano stent,
v žilo, da jo drži odprto,
da lahko kri prosto teče
in s tem oskrbi celice, ki jim primanjkuje kisika.
Ostati prožen pod pritiskom je za arterije težka naloga.
Tekočina, ki jo črpajo, je sestavljena iz snovi,
ki lahko postanejo lepljive in jih zamašijo,
in tipično zdravo srce bije približno 70-krat na minuto,
in naredi vsaj 2,5 milijarde utripov v življenju.
To morda zveni kot nepremostljivo velik pritisk,
a ne skrbi, tvoje arterije so za ta pritisk dobro opremljene.