Ako biste poredali sve krvne žile u vašem tijelu,
bile bi duge 95,000 kilometara
i svakog dana one prenose preko 7500 litara krvi,
iako je to, zapravo, istih četiri ili pet litara krvi reciklirano,
isporučujući kisik i važne hranjive tvari,
poput glukoze i aminokiselina, do tkiva u tijelu.
Sva ta krv stvara silu na mišićnim stijenkama krvnih žila.
Ta sila zove se krvni tlak
koji raste i pada s fazama otkucaja srca.
Najviši je tijekom sistole,
kada se srce kontrahira da bi potjeralo krv kroz arterije.
To je vaš sistolički krvni tlak.
Kada se srce odmara između otkucaja,
krvni tlak pada na najnižu vrijednost, a to je dijastolički tlak.
Tipičan zdravi pojedinac stvara sistolički tlak
između 90 i 120 milimetara žive
i dijastolički tlak između 60 i 80.
Uzeto zajedno, normalno očitanje je malo manje od 120 kroz 80.
Krv putuje krajobrazom tijela
kroz cijevi cirkulacijskog sustava.
U bilo kojem sustavu cijevi,
više stvari može povećati silu na stijenke cijevi:
svojstva tekućine,
dodatna tekućina,
ili uže cijevi.
Pa ako se krv zgusne,
potreban je veći tlak da je potjera pa će srce jače pumpati.
Prehrana koja sadrži puno soli dovest će do sličnog rezultata.
Sol potiče zadržavanje vode
pa dodatna tekućina povećava volumen krvi i krvni tlak
te stres, kao reakcija "borba ili bijeg",
otpušta hormone kao epinefrin i norepinefrin
koji sužavaju ključne žile,
povećavajući otpor tijeku i podižući tlak uzvodno.
Krvne žile se obično mogu lako nositi s ovim fluktuacijama.
Elastična vlakna na njihovim stijenkama čine ih otpornima,
ali ako vam je krvni tlak obično iznad 140 kroz 90,
što zovemo hipertenzija, i ne pada,
to može stvoriti ozbiljne probleme.
To je zato što dodatni napor na arterijsku stijenku
može stvoriti malene pukotine.
Kada ozlijeđeno tkivo natekne,
tvari koje odgovaraju na upalu,
poput bijelih krvnih stanica, skupljaju se oko pukotina.
Masnoća i kolesterol koji se nalaze u krvi, također se hvataju,
nakon nekog vremena stvarajući naslagu
koja ukrućuje i zgušnjava unutarnju arterijsku stijenku.
Ovo stanje zove se ateroskleroza
i može imati opasne posljedice.
Ako naslaga pukne, krvni ugrušak stvara se na pukotini,
začepljujući već usku cijev.
Ako je ugrušak dovoljno velik,
može u potpunosti blokirati tijek kisika i nutrijenata nizvodno do stanica.
U žilama koje vode do srca,
to će izazvati srčani udar,
kada stanice srčanog mišića bez kisika počinju umirati.
Ako ugrušak prekine dotok krvi u mozak,
izaziva moždani udar.
Opasno začepljene krvne žile mogu biti proširene
postupkom koji se zove angioplastika.
Liječnici tada provuku žicu kroz žilu
do mjesta začepljenja,
a zatim postave balon kateter preko žice.
Kada se balon napuhne, prisili prolaz da se opet otvori.
Ponekad čvrsta cijev koja se zove stent
bude postavljena u žilu kako bi je držala otvorenom,
puštajući krv da slobodno teče,
kako bi ponovno stanice nizvodno dobile kisik.
Ostati fleksibilnima pod pritiskom težak je posao za arterije.
Tekućina koju pumpaju sastoji se od tvari
koje mogu postati ljepljive i začepiti ih
i tipično zdravo srce otkucava 70 puta u minuti
te barem dvije i pol milijarde puta u prosječnom životu.
To se može činiti kao nepremostiva količina pritiska,
ali ne brinite, vaše arterije spremne su za izazov.