Ekonomistai šimtmečius tyrinėja žmonių elgseną:
kaip mes priimame sprendimus,
kaip elgiamės atskirai ir grupėse,
kaip vyksta vertės mainai.
Jie tyrė institucijas, kurios palengvina mainus,
kaip teisinės sistemos,
korporacijos,
rinkos.
Tačiau yra nauja technologinė institucija,
kuri iš pagrindų pakeis, kaip mes mainom vertę,
ir tai vadinama „blockchain“.
Tai gana drąsus teiginys,
bet jei nieko nepraleisi šioje kalboje,
norėčiau, kad prisimintumėt
nors „blockchain‘‘ technologija yra santykinai nauja,
tai taip pat yra žmonijos istorijos tęsinys.
O istorija yra tokia:
mes, žmonės, randame būdų
sumažinti neapibrėžtumą vienas kito atžvilgiu,
kad galėtume vykdyti vertės mainus.
Vienas pirmųjų žmonių, tyrusių
institucijų, kaip įrankio ekonomikoje, idėją
sumažinti neapibrėžtumą vienas kito atžvilgiu
ir vykdyti mainus,
buvo Nobelio premijos laureatas ekonomistas Douglass North.
Jis mirė 2015 metų pabaigoje,
bet North buvo pradininku vadinamosios „naujos institucinės ekonomikos“.
Institucijos reiškė formalias taisykles,
kaip konstituciją,
ir neformalius suvaržymus, kaip kyšininkavimą.
Šios institucijos yra alyva,
kuri sutepa ekonomikos sraigtus,
ir tai mes galime pastebėti per visą žmonijos istoriją.
Jei grįžtume atgal į laikus, kai buvome medžiotojų-rinkėjų ekonomikoje,
mes mainėmės tik savo gyvenvietės sudėtyje.
Mes turėjome kažkokius neformalius apribojimus,
bet visus mainus vykdėme naudojant prievartą
ar socialines represijas.
Mūsų visuomenė darėsi sudėtingesnė
ir mūsų mainų maršrutai ilgėjo,
mes sukūrėm daugiau formalių institucijų,
tokių kaip bankai valiutai,
vyriausybės, korporacijos.
Šios institucijos padėjo valdyti mainus
didėjant neapibrėžtumui ir sudėtingumui,
o mūsų asmeninė kontrolė buvo daug silpnesnė.
Atsiradus internetui, tas pačias institucijas perkėlėm į virtualią erdvę.
Mes pastatėm platformas-prekyvietes, kaip „Amazon‘‘, „eBay’’, „Alibaba’’,
spartesnes institucijas, kurios veikia kaip tarpininkai,
palengvinantys žmonių ekonominę veiklą.
Douglass North matė,
kad insititucijos yra įrankis sumažinti neapibrėžtumui,
kad visuomenė jungtųsi ir keistųsi visokiom vertybėm.
Aš tikiu, mes dabar žengiame
į pažangesnę ir radikalią
sąveikavimo ir mainų evoliuciją,
nes pirmą kartą mes galime sumažinti neužtikrintumą
ne tik su politinėm ir ekonominėm institucijom,
kaip mūsų bankai, korporacijos, vyriausybės,
bet galime tai padaryti vien su technologija.
Taigi, kas yra „blockchain‘‘?
„Blockchain‘‘ technologija yra decentralizuota duombazė,
kuri talpina turto ir sandorių įrašus,
esančius kompiuterių tinkle.
Tai viešas registras,
talpinantis įrašus, kas kam priklauso ir kas ką persiunčia.
Sandoriai yra apsaugoti kriptografija
ir laikui bėgant sandorių istorija yra užfiksuojama duomenų blokuose,
kurie yra kriptografiškai sujungti ir apsaugoti.
Tai sukuria nekintantį, neįveikiamą įrašą
su visais tinkle esančiais sandoriais.
Šis registras atkartojamas kiekviename tinklu besinaudojančiame kompiuteryje.
Tai ne programėlė.
Tai ne kompanija.
Apibūdinimu tai kažkas panašaus į Vikipediją.
Vikipedijoje mes galime matyti viską.
Tai sudėtinis vaizdas, kuris nuolat keičiasi, yra atnaujinamas.
Mes galime sekti laikui bėgant Vikipedijoje vykstančius pokyčius,
taip pat mes galime kurti savo įrašus,
nes iš esmės jie yra tik duomenų infrastruktūra.
Vikipedija yra atvira platforma, talpinanti žodžius ir vaizdus
ir duomenų pokyčius bėgant laikui.
„Blockchain“ yra taip pat
atvira infrastruktūra,
talpinanti įvairius dalykus.
Ji talpina vertybių saugojimo istoriją, nuosavybę ir vietą,
tokio turto, kaip virtuali valiuta — bitkoinas,
ir kitokį virtualų turtą,
kaip IP nuosavybės vardą.
Tai taip pat gali būti sertifikatas, kontraktas,
apčiuopiami objektai,
ar asmenį identifikuojanti informacija.
„Blockchain“ turi ir kitas jai būdingas technines savybes,
bet tai jos esminis veikimo principas.
Tai viešas registras, talpinantis sandorius tinkle
ir yra atkartojamas, kad būtų saugus ir sunkiai sugandinamas.
Tai atveda mane prie mano minties
apie tai, kaip „blockchain“'-ai sumažina neapibrėžtumą,
ir kaip pažada radikaliai pakeisti mūsų ekonomines sistemas.
Taigi, neapibrėžtumas yra svarbus terminas ekonomikoje,
bet aš noriu aptarti tris jo formas,
su kuriomis mes susiduriame beveik kasdien sandoriuose,
kur „blockchain‘‘ gali atlikti vaidmenį.
Mes susiduriame su neapibrėžtumu, kai nežinom su kuo turime reikalų,
negalint matyti sandorio,
ir neturint išeities, jei reikalai pablogėtų.
Imkim pirmą pavyzdį – nežinojimą, su kuo turime reikalų.
Sakykim, aš noriu pirkti naudotą išmanųjį telefoną per „eBay‘‘.
Pirma, ką padarysiu, tai pasidomėsiu pardavėju.
Ar tai žinomas vartotojas?
Ar turi gerus atsiliepimus ir įvertinimus, o gal išvis neturi paskyros?
Atsiliepimai, vertinimai, žymos —
mūsų tapatybių liudijimai,
kuriuos šiandien kartu kuriame,
ir naudojame sumažinti neapibrėžtumą mūsų veikloje.
Bet problema yra tame, kad duomenys išsibarstę.
Pagalvokite, kiek paskyrų turime.
„Blockchain“ leidžia sukurti atvirą pasaulinę platformą,
kurioje laikoma bet kokia informacija apie asmenį
iš bet kurio šaltinio.
Tai leidžia sukurti vartotojo kontroliuojamą
mobilią tapatybę.
Antraip nei paskyrose,
tu gali pasirinktinai atskleisti
skirtingas savo savybes,
kurios padėtų mainuose ar sąveikavime.
Pavyzdžiui, kad vyriausybė išdavė tau ID,
arba tau jau virš 21.
Tu gali pateikti kriptografinį įrodymą,
kad šios detalės egzistuoja ir yra pasirašytos.
Turint tokią mobilią tapatybę
fiziniame ir skaitmeniniame pasaulyje
reiškia galimybę daryti mainus
visiškai kitu būdu.
Taigi, „blockchain“ galėtų sumažinti neapibrėžtumą,
kai sąveikaujame su kažkuo.
Antra nežinomybė, su kuria susiduriame –
skaidrumo nebuvimas sąveikavimo metu.
Kai sako, kad man išmanusis telefonas bus atsiųstas paštu,
aš noriu tam tikro skaidrumo.
Noriu žinoti, kad atvyks būtent tas produktas, kurį nupirkau,
ir kad kažkur yra įrašas, kaip aš jį gavau.
Tai pritaikoma ne tik elektronikos prekėms, kaip išmanieji telefonai,
bet ir daugeliui produktų bei duomenims.
Dalykams kaip medicina, prabangos prekės,
bet kokiems duomenims ar produktams, kurių nenorime sugadintų.
Dažna problema kompanijose,
ypatingai gaminančiose sudėtingus produktus, kaip išmaniuosius,
yra tai, kad jos valdo daug įvairių pardavėjų,
esančių tiekimo grandinėje.
Visi žmonės, kurie prisideda prie gamybos,
neturi tos pačios duombazės.
Jie nenaudoja tos pačios infrastruktūros,
todėl tampa sunku įžiūrėti, kaip per laiką vystosi produktas.
Naudojant „blockchain“ galime sukurti
bendrą tikrovę tarp nepasitikinčių subjektų.
Tai reiškia, kad
visiems susikirtimo taškams tinkle nebūtina pažinti vienas kitą,
ar pasitikėti vienas kitu,
nes jie turi galimybę
patys stebėti ir patvirtinti grandinę.
Prisiminkite Vikipediją.
Tai bendra duombazė
ir netgi turėdama daugybę skaitytojų
bei rašytojų vienu metu,
ji vieningai laikosi vienos tiesos.
Mes tai galime sukurti naudojantis „blockchain“.
Galime sukurti decentralizuotą duombazę, turinčią tokį pat monopolijos efektyvumą,
bet be centrinės valdžios.
Taigi, visi pardavėjai, įvairios kompanijos,
gali sąveikauti naudojantis ta pačia duombaze be tarpusavio pasitikėjimo.
Vartotojams tai reiškia daugiau skaidrumo.
Kai daiktas keliauja,
mes galim matyti jo skaitmeninį sertifikatą ar žymę, judančią „blockchain“
su didėjančia objekto verte.
Tai visiškai naujas pasaulis, kalbant apie skaidrumą.
Pakalbėjus, kad „blockchain” gali sumažinti neapibrėžtumą dėl tapatybės
ir kaip tai keičia skaidrumo reikšmę
ilguose distancijose ir sudėtinguose mainuose, kaip tiekimo grandinėje.
Paskutinis dažnai susiduriamas neapibrėžtumas
yra labiausiai neribotas ir atstumiantis.
O jei tu neišsiųsi man telefono?
Ar atgausiu pinigus?
„Blockchain“ leidžia sukurti kodą,
įpareigojančias sutartis
tarp asmenų,
ir garantuoja, kad kontraktai galios
be trečių asmenų įsikišimo.
Išmaniojo telefono atveju taikomas sąlyginis deponavimas.
Jūs sumokate už telefoną,
bet jums nereikia išleisti pinigų,
kol nepatvirtinsit, kad visos sąlygos buvo išpildytos.
Gavote telefoną.
Manau, tai patraukliausias būdas
sumažinti neapibrėžtumą su „blockchain“.
Nes tai reiškia, kad
galim sugriauti institucijas ir jų veiklą.
Tai reiškia, kad didelė dalis žmogaus ekonominės veiklos
gali būti užtikrinta ir automatizuota,
ir gali apriboti žmogaus įsikišimą
iki informacijos perkėlimo iš realaus pasaulio į „blockchain“.
Manau, kad Douglass North'ą pritrenktų ši technologija,
todėl, kad ją priverčia veikti
ir daro saugia bei patvirtinta
mūsų abipusis nepasitikėjimas.
Vietoj to, kad neužtikrintumas
sulėtintų mus
ir reikalautų institucijų,
tokių kaip bankai, mūsų vyriausybės, korporacijos,
mes galim panaudoti susitelkusį neužtikrintumą
atviresniam ir greitesniam bendradarbiavimui bei mainams.
Nenoriu sudaryti įspūdį,
kad „blockchain“ yra išeitis viskam,
netgi gali panaikinti skurdą, kaip teigė žiniasklaida.
Taipogi išspręs vaistų padirbinėjimo problemą
ir išsaugos drėgnuosius atogrąžų miškus.
Tiesą sakant, ši technologija yra ankstyvojoje stadijoje
ir mes turėsime pamatyti eksperimentų,
tikriausiai daug nepavykusių,
kol suprasime visus panaudojimo būdus
mūsų ekonomikoje.
Daugybė žmonių dirba tam,
pradedant finansinėmis institucijomis
iki technologinių bendrovių, startuolių ir universitetų.
Tai nėra vien ekonominė evoliucija.
Tai taip pat inovacija informatikoje.
„Blockchain“ suteikia technologines galimybes
kurti mainų tarp žmonių įrašus,
valiutos mainų,
visų tipų skaitmeninio ir fizinio turto,
netgi mūsų asmeninių savybių,
visiškai nauju būdu.
Kai kuriais atvejais
tai tampa technologine institucija,
turinčia daug naudos
kaip ir visuomenės naudojamos tradicinės institucijos,
tačiau ji teikia naudą decentralizuotu būdu.
Taip mūsų neužtikrintumą ji paverčia aiškumu.
Manau, turime pradėti ruoštis,
nes mes netrukus susidursime su pasauliu,
kur paskirstytos, autonominės institucijos
turi reikšmingą vaidmenį.
Ačiū jums.
(Plojimai.)
Bruno Giusani: Ačiū Bettina.
Manau, supratau, kad tai artėja,
turi daug potencialo
ir tai sudėtinga.
Kaip greitai jūsų manymu technologija bus pritaikoma?
Bettina Warburg: Manau, tai tikrai geras klausimas.
Mano laboratorija fokusuojasi
primiausia į įmones ir vyriausybes.
„Blockchain“ yra sudėtinga technologija.
Kiek iš jūsų supranta kaip veikia internetas?
Juk jūs naudojaties juo kasdien.
Mes susiduriame su John Sculley idėja,
kad technologija turėtų būti arba nematoma arba graži.
Šiuo metu „blockchain“ nėra nė viena iš jų,
todėl ji labiau tinkama arba „pirmeiviams“,
kurie supranta ir gali pritaikyti sau,
arba randa tinkamiausius panaudojimo būdus,
kaip tapatybės ar turto sekimas ar „pažangios sutartys“,
kurie gali būti naudojami bendrovių arba institucijų.
BG: Ačiū, kad atvykote į TED.
BW: Ačiū.
(Plojimai.)