Am fost vânători și culegători,
Frontiera era pretutindeni
Eram îngradiți numai de Pământ, ocean și cer
Drumul larg încă ne cheamă ușor
Micul nostru glob de pământ și apă este casa tuturor acelor sute, mii, milioane de lumi
Noi, cei care nici măcar nu ne putem pune căminul planetar în ordine
Plini de rivalități și ură
Să ajungem noi să ne aventurăm în spațiu?
Pe când vom fi pregătiți să ne așezăm până și pe cele mai apropiate sisteme planetare
Ne vom fi schimbat
Simpla succesiune a atâtor generații ne va fi schimbat
Necesitatea ne va fi schimbat
Suntem o specie adaptabilă
Nu vom fi noi cei care vom ajunge în Alpha Centauri și celelalte stele apropiate
Va fi o specie asemenea nouă
Dar cu mai multe din calitățile noastre
Și mai puține din defectele noastre
Mai încrezători, prevăzători, capabili și prudenți
Cu toate deficiențele, în ciuda limitărilor și imperfecţiunilor noastre
Noi oamenii suntem capabili de măreție
Ce minuni nevisate în vremurile noastre
Vom fi atins în altă generație?
Dar în următoarea?
Cât de departe va hoinări specia noastră nomadică până la finalul secolului viitor?
Dar a mileniului următor?
Descendenții noștri îndepărtați, așezați în siguranță pe multe lumi prin sistemul solar și dincolo de el
vor fi uniți
de moștenirea comună, de stima purtată pentru planeta lor de origine
Și de cunoștința că indiferent de orice altă viață ar mai exista, singurii oamenii din tot universul
se trag de pe Pământ.
Vor privi în sus și vor scruta cerurile căutând punctul albastru
Ei se vor minuna la cât de vulnerabilă a fost cândva rezerva potențialului nostru
cât de primejdioasă ne-a fost copilăria
cât de umile ne-au fost începuturile
câte râuri a trebuit să traversăm până ne-am găsit calea.