Varbūt pēdējā laikā esi redzējis vārdu „bezglutēna” uz pārtikas iesaiņojuma,
ēdienkartēs, uz šampūna pudelītēm, dzīvokļu sludinājumos, uz krekla birkas,
uz āmura, muguras lejasdaļas tetovējumā vai drauga CV.
Nākamreiz, kad kāds tev sāk stāstīt par savu jaunatklāto brīvību no glutēna,
lūk, daži jautājumi, ko vari uzdot,
un izsmeļošās atbildes, ko tavs draugs,
būdams saprātīgs cilvēks, kurš izdara izglītotu uztura izvēli
un nekādā ziņā vienkārši neseko jaunākajam diētas trakumam, tev pateiks.
Kas ir glutēns?
Glutēns ir [ūdenī] nešķīstošu olbaltumvielu maisījums,
ko veido divas olbaltumvielas vārdā gliadīns un glutenīns.
Kur tu varētu sastapties ar glutēnu?
Glutēns ir atrodams noteiktos graudos, jo īpaši kviešos, rudzos un miežos.
Ko glutēns ir darījis līdzšinējās cilvēces vēstures laikā?
Un kāpēc tu pēkšņi par to uztraucies?
Glutēns ir atbildīgs par mīklas elastīgo konsistenci
un ēdienu košļājamību, kas gatavoti no kviešu miltiem,
piemēram, maizei un makaroniem.
Dažiem cilvēkiem šie ēdieni var radīt problēmas,
precīzāk, kviešu alerģiju, celiakiju un ar celiakiju nesaistītu glutēna jutību.
Kviešu alerģija ir visai reta kaite,
kas parādās, cilvēka imūnsistēmai
aizsākot alerģisku reakciju pret kviešu olbaltumvielām,
kas izraisa mērenas problēmas un retos gadījumos
potenciāli bīstamu reakciju — anafilaksi.
Celiakija ir iedzimta slimība,
ar ko slimojot glutēnu saturošas pārtikas ēšana
noved pie tievās zarnas iekaišanas un svītrojuma bojājumiem.
Tas pasliktina zarnu darbību,
izraisot tādas problēmas kā vēdera sāpes, uzpūšanos, gāzes, caureju,
svara zudumu, ādas izsitumus, kaulu problēmas, piemēram, osteoporozi,
dzelzs trūkumu, auguma samazinājumu, neauglību, nogurumu un depresiju.
Neārstēta celiakija palielina
noteiktu veidu vēža veidošanās risku.
ASV celiakija ir vienam no 100 līdz 200 cilvēkiem.
Kad asins pārbaudes rada aizdomas par celiakijas iespējamību,
diagnozi apstiprina ar biopsiju.
Visiedarbīgākā ārstēšana ir bezglutēna uzturs,
kas palīdz sadzīt zarnu bojājumiem un mazināt simptomus.
Dažiem cilvēkiem nav celiakija vai kviešu alerģija,
taču viņi tāpat jūt simptomus, ēdot pārtiku, kurā ir glutēns.
Šiem cilvēkiem ir ar celiakiju nesaistīta glutēna jutība.
Viņi izjūt sāpīgus zarnu simptomus
un cieš no noguruma, prāta apmiglošanās, sāpēm locītavās vai ādas izsitumiem.
Bezglutēna uzturs parasti palīdz pret šiem simptomiem.
Cik tad daudziem cilvēkiem ir tevis aprakstītā glutēna jutība?
Glutēna jutības izplatība cilvēku vidū ir neskaidra,
taču tā visticamāk ir daudz izplatītāka nekā kviešu alerģija vai celiakija.
Diagnozes pamatā ir simptomu parādīšanās,
kviešu alerģijas un celiakijas neesamība
un sekojoša stāvokļa uzlabošanās no bezglutēna uztura.
Nav drošu asins vai audu pārbaužu
daļēji tāpēc, ka glutēna jutība nav viena slimība
un tai ir vairāki iespējamie cēloņi.
Piemēram, pie vainas varētu būt tas,
ka glutēns aktivē tievās zarnas imūnsistēmu
vai padara to caurumainu.
Taču dažkārt cilvēki, kas sūdzas par glutēna jutību,
patiesībā ir jutīgi nevis pret kviešu olbaltumvielām,
bet gan kviešos un citos ēdienos sastopamajiem cukuriem — fruktāniem.
Cilvēka zarnas nespēj sašķelt vai uzsūkt fruktānus,
tāpēc tie nonāk līdz resnajai zarnai,
kur tos pārraudzē baktērijas,
radot īsās virknes taukskābes un gāzes.
Tas dažiem cilvēkiem ar zarnu problēmām izraisa nepatīkamus simptomus.
Vēl viens iespējamais glutēna jutības izskaidrojums ir nocebo efekts.
Tas rodas, ja cilvēks uzskata, ka kaut kas izraisīs problēmas,
un šī uzskata dēļ tā arī notiek.
Tas ir pretstats plašāk pazīstamajam un nejaušākajam placebo efektam.
Ņemot vērā glutēna slikto publicitāti medijos,
nocebo reakcijai varētu būt loma
to cilvēku gadījumos, kuri domā, ka ir jutīgi pret glutēnu.
Visu šo iemeslu dēļ
ir skaidrs, ka problēmas, kas cilvēkiem rodas,
ēdot kviešus vai citus graudus, nerodas tikai un vienīgi glutēna dēļ.
Tāpēc labāks nosaukums ar celiakiju nesaistītai glutēna jutībai
varētu būt kviešu nepanesamība.