¿Hablas español? Parlez-vous français? 你会说中文吗？
Si has contestat, "sí", "oui", o "是的" i estàs llegint això en Català,
pot ser que formis part del món dels bilingües i els multilingües.
I a més de tenir-ho més fàcil quan viatges
o mires pel·lícules en versió original,
saber dos o més idiomes vol dir que el teu cervell
pot semblar i funcionar diferent que el dels teus amics monolingües.
Què vol dir realment saber un idioma?
L'habilitat en un idioma es mesura en dues parts actives: parlar i escriure,
i dues parts passives: escoltar i llegir.
Mentre que un bilingüe natiu té les mateixes habilitats
en qualsevol dels dos idiomes,
la majoria dels bilingües del món saben i utilitzen els seus idiomes
en proporcions que varien.
En funció de la seva situació i com han après cada idioma,
es poden classificar en tres grans grups.
Per exemple, agafem la Gabriella,
la seva família es va traslladar als EUA des de Perú quan tenia dos anys.
Com a bilingüe simultània,
la Gabriella desenvolupa dos codis lingüístics a la vegada,
a través d'un únic grup de conceptes,
aprenent anglès i castellà
a la vegada que comença a processar el món del seu voltant.
El seu germà adolescent, en canvi, serà un bilingüe consecutiu,
treballa amb dos grups de conceptes,
aprèn anglès a l'escola,
mentre continua parlant en castellà a casa i amb els amics.
Per últim, és probable que els pares de Gabriela siguin bilingües d'edat adulta
que han après un segon idioma
mitjançant la seva llengüa materna.
Com que qualsevol bilingüe pot arribar a ser competent en tots els seus idiomes
malgrat l'accent o la pronunciació,
la diferència pot no ser aparent per un observador qualsevol.
Però avenços recents en la tecnologia d'exploració cerebral
han permès entendre als neurolingüistes
com els aspectes específics de l'aprenentatge d'un idioma
afecten al cervell bilingüe.
Se sap que l'hemisferi esquerre del cervell és més dominant
i analític en processos lògics,
mentre que l'hemisferi dret és més actiu en processos emocionals i socials,
encara que no es tracta d'una divisió absoluta.
El fet que el llenguatge implica el dos tipus de funcions
mentre que la lateralització es va desenvolupant amb l'edat,
ha contribuït a la hipòtesi del període crític.
D'acord amb aquesta teoria,
els nens aprenen idiomes més fàcilment
perquè la plasticitat dels seus cervells
els permet fer servir els dos hemisferis en l'adquisició del llenguatge,
mentre que en la majoria dels adults, el llenguatge es limita a un hemisferi,
normalment l'esquerre.
Si això és veritat, aprendre un idioma durant la infantesa
pot aportar una comprensió holística
dels contexts socials i emocionals de cada persona.
Contrariament, estudis recents han demostrat
que les persones que han après una segona llengua durant l'edat adulta
mostra menys parcialitat emocional i un enfocament més racional
quan afronten problemes en la seva segona llengua
que en la seva llengua nativa.
Però independentment de quan s'aprenen nous idiomes,
ser multilingüe suposa uns avantatges considerables per al cervell.
Alguns són visibles,
com l'elevada densitat de la matèria gris
que conté la majoria de les neurones i sinapsis del cervell,
i més activitat en certes regions quan es dedica a una nova llengua.
L'entrenament intensificat que rep el cervell bilingüe durant la seva vida
també pot ajudar endarrerir l'inici de malalties com l'Alzheimer i la demència
per més de cinc anys.
La idea de tenir més beneficis cognitius al ser bilingüe
pot semblar evident avui en dia,
però hauria sorprès als primers experts.
Abans del 1960, el bilingüisme era considerat un desventatge
que alentia el desenvolupament del nen
perquè l'obligava a gastar massa energia distingint els dos idiomes,
una visió basada en estudis amb defectes.
I mentre que estudis més recents demostren
que els temps de reacció o els errors augmenten
per alguns estudiants bilingües
en tests interlingüístics,
també demostren que l'esforç i l'atenció requerides
per canviar d'idioma desencadena més activitat,
i enforteixen potencialment l'escorça prefrontal dorsolateral.
Aquesta és la part del cervell que juga un paper important
en funcions executives, resolució de problemes, canviar de tasques,
i en la capacitat de filtrar informació irrellevant.
El bilingüsime no necessàriament et fa més intel·ligent,
però fa que el teu cervell estigui més sa, complex i actiu,
i encara que no hagis tingut la bona sort
d'aprendre una segona llengua de nen,
mai és massa tard per fer-te un favor a tot mateix
i fer un salt lingüístic des del "¡Hola!"
fins al "Hello","Bonjour" o "您好".
Perquè quan es tracta del nostre cervell una mica d'exercici pot servir-nos molt.