Som doktorand
a to znamená, že mám otázku:
ako spraviť digitálny obsah zrozumiteľným?
Rozumiete,
na jednej strane tu máme digitálny svet,
a ten v súčasnosti bez debaty získava na dôležitosti.
A pre nás ľudí nie je dostatočne materiálny, nevieme ho uchopiť --
všetko je to virtuálne.
My ľudia na druhej strane
žijeme vo fyzickom svete.
Je pestrý, dobre chutí, dobre vonia, zanecháva dobré pocity.
Otázka teda znie: ako môžeme preniesť vnemy
z digitálneho sveta do fyzického sveta?
To je moja otázka.
Ak sa pozrieme na iPhone, ovládaný dotykom,
a na Wii, ovládané pohybom tela,
je zrejmé kam to speje - veci sa stávajú fyzickejšími.
Otázka znie: čo príde najbližšie?
Mám tri možnosti, ktoré by som vám rád ukázal.
Prvou je hmota.
Ľudia dokážu rozoznať,
kde je predmet v ich rukách ťažký.
Mohli by sme niečo také použiť v mobilných telefónoch?
Pozrime sa na mobil meniaci hmotnosť.
Máme tu krabičku v tvare mobilného telefónu,
ktorá má vnútri železné závažie, ktorým môžeme pohybovať,
a tak cítime, kde mobil váži najviac.
Meníme jeho ťažisko.
Takto môžeme digitálny obsah rozšíriť
o fyzickú hmotu.
Takže prechádzate obsahom na displeji,
ale jeho polohu tiež cítite z váhy svojho zariadenia.
Zíde sa to aj pri navigácii --
môže vám to ukazovať cestu v meste.
Z jeho váhy ste schopní určiť
"Dobre, teraz doprava. Rovno. Tu zahnite vľavo."
A výhodou je, že sa na zariadenie nemusíte dívať celý čas -
takže si môžete prezerať mesto.
Prvou možnosťou je teda hmota -
druhou je tvar.
Sme totiž tiež citliví na tvar predmetov, ktoré máme v rukách.
Takže keď si stiahnem e-knihu a má 20 strán -
často sú tenké, však? -
ale ak má 500 strán, tak toho "Harryho Pottera" chcem cítiť --
je hrubý. (Smiech)
Pozrite sa na tento mobil meniaci tvar.
Znovu tu máme krabičku v tvare mobilného telefónu,
a táto dokáže meniť tvar.
S jej tvarom sa môžeme hrať.
Vo vrecku môže byť napríklad tenký,
a presne to, samozrejme, chceme -
ak ho ale potom chytíte do rúk, môže sa k vám nakloniť, zhrubnúť.
Akoby sa zužoval smerom dole.
Ak ho chytíte inak, prispôsobí sa vám.
Je tiež užitočné, že pri pozeraní filmov na nočnom stolíku
alebo ak ho chcete použiť ako budík, môže stáť.
Je to celkom jednoduché.
Ďalšou vecou je,
že niekedy si na mobile chceme pozrieť veci,
ktoré sú väčšie ako telefón samotný.
V takom prípade - ako napríklad tu, s aplikáciou, ktorá je väčšia ako obrazovka telefónu -
vám tvar telefónu môže povedať:
"Pozor, mimo obrazovky je ešte ďalší obsah.
Nie je ho vidieť, ale je tam."
Cítite to, pretože je na tej strane hrubší.
Druhou vecou je teda tvar.
Tá tretia funguje iným spôsobom.
Ako ľudia sme spoločenskí, sme empatickí,
a to je skvelé.
Mohol by toto byť spôsob, ako spraviť mobilné telefóny intuitívnejšími?
Predstavte si to čoby škrečka vo vrecku.
Cítim, že tam je, nič mu nechýba - netreba ho skontrolovať.
Pozrime sa na živý mobilný telefón.
Takže ešte raz, krabička ako mobilný telefón,
táto však dýcha a bije jej srdce,
a je akoby organická.
(Smiech)
Teraz je zjavne uvoľnená.
A zrazu - zmeškaný hovor, nový hovor,
možno nová priateľka --
veľmi vzrušujúce. (Smiech)
Ako by sme ho upokojili?
Poškrabkáte ho za uškami,
a všetko je znova v poriadku.
Je to veľmi intuitívne, a presne to chceme.
Predstavili sme si teda tri spôsoby,
ako získať digitálny obsah doslova na dosah ruky.
A podľa mňa je snaha spraviť ho viac fyzickým
dobrou cestou, ako to dosiahnuť.
Skrýva sa za tým jediný predpoklad,
a síce,
že nie ľudia by sa v budúcnosti mali stať technickejšími,
ale naopak
technológia trochu ľudskejšou.
(Potlesk)