Voleo bih da započem svoj performans izjavom da je 90 procenata svega glupost.
(Smeh)
To se naziva Sterdženovim zakonom i to znači
da je većina svega uvek loše.
Ovde imam žirafu.
Baciću je iza svojih leđa
i ko god je uhvati pomoći će mi u sledećoj stvari.
Gospodine, vi ste uhvatili žirafu.
U svojoj ruci imam kartu.
Slobodno izaberite bilo koju kartu iz špila.
Član publike: desetka srce.
Helder Gujmares: desetka srce.
Mogli ste da izaberete bilo koju kartu iz špila,
ali ste rekli desetka srce.
90% svega je smeće,
a ovo je dokaz da je Sterdžen bio u pravu.
(Smeh)
(Aplauz)
(Smeh)
Gospodine, ovo nije vaš performans.
(Smeh)
Držite žirafu na trenutak, u redu?
Bože.
(Smeh)
Ludi ljudi.
Istina je
zašto je većina svega loše?
Moj odgovor je: mislim da prestajemo da razmišljamo veoma brzo.
Daću vam mali jasan primer,
nešto što su ljudi radili na početku ovog veka,
ne ovog, već prethodnog.
Ideja je da uzmete parče papira
i saveijete ga na unutra koristeći samo vašu slabiju ruku,
u mom slučaju, levu.
Nešto što izgleda otprilike ovako.
Primetio sam da ste reagovali sa nezainteresovanošću.
(Smeh)
Ali to je u redu, razumem i zašto.
Prestanemo da razmišljamo veoma rano.
Ali ako malo bolje razmislimo,
poput spajalice.
Spajalica čini ovo malo zanimljivijim.
Ne samo to, umesto da koristim prste na ruci,
koristim je zatvorenu u pesnicu,
što ovo čini još zanimljivijim.
Ne samo to, zadaću sebi vremensko ograničenje od jedne sekunde,
nešto što bi izgledalo ovako.
Sad - ne, ne, ne.
Sterdžen je možda u pravu.
Ali ne može biti zauvek.
Stvari se uvek menjaju.
Gospodine, koja je bila karta?
Desetka srce?
Ovo dokazuje da se stvari uvek mogu menjati -
desetka srce.
(Aplauz)
Tajne su važne.
Tajne su i dragocene.
Ovo je najbolja tajna koju sam iskusio.
Počinje špilom karata na stolu,
starcem i tvrdnjom,
"Neću dotaći špil karata do kraja."
Nije važno ko je bio čovek,
već je bitna rečenica koja mi odzvanja u glavi:
"Neću dotaći špil karata."
Sve vreme
je držao malu svesku
koju bi ponekad otvorio, prelistao stranice
i gledao u nešto.
Ali zapravo nisam obraćao pažnju na svesku
jer sam se skoncentrisao na špil i izjavu:
"Neću dotaći špil do kraja."
Gospodine, sada imate žirafu.
Samo napred, bacite je u bilo kojem pravcu
tako da možete nasumično da pronađete nekoga.
Sjajno. Gospodine, igraćete moju ulogu u ovoj priči.
Starac se okrenuo prema meni i rekao:
"Mogli ste da izaberete crvenu ili crnu kartu."
Moj odgovor je bio...
Član publike br.2: Crna karta.
HG: Tako je!
Bila je crna karta.
Rekao je: "Mogao bi da bude tref ili pik."
i moj odgovor je bio...
Član publike br. 2: Pik.
HG: Da! Bio je pik.
Rekao je: "Mogao je da bude veliki ili mali pik."
I moj odgovor je bio...
Član publike br.2: Veliki pik.
HG: Tako je! Bio je veliki pik.
Kada je veliki pik, mogla bi to da bude devetka, desetka,
žandar, kralj, kraljica ili kec.
I moj odgovor je bio...
Član publike br2: Kralj.
HG: Kralj pik, tako je!
A sada, hajde da budemo korektni.
Izabrali ste crnu boju, pik,
izabrali ste veliki pik i izabrali ste... pardon?
Član publike: "Kralja". HG: Kralj pik.
Da li ste osetili da sam uticao na vas u bilo kojoj odluci?
Član publike: Ne, samo sam osetio vašu energiju.
HG: Ali je bio slobodan izbor, zar ne?
Jer ako nije, možemo početi iznova.
Ali da li je bilo korektno? Član publike: Apsolutno.
HG: Starac se okrenuo prema meni i postavio mi je još jedno pitanje,
broj između 1 i 52.
I prvo broj na koji sam pomislio bio je...
Član publike br. 2: 17.
HG: Tako je! Bio je 17.
Starac je samo rekao još jednu stvar:
"Ovo je kraj."
I tačno sam znao šta to znači.
Znao sam da će dodirnuti špil.
Sve što ćete videti je upravo kako je izgledalo.
Uzeo je špil iz kutije.
Kutija je bila prazna.
Brojao je: "Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam, devet, deset."
Tenzija je rasla.
(Smeh)
"11, 12, 13, 14, 15, 16, 17."
I na 17, umesto da kaže kralj pik,
nešto se pojavilo u sredini špila,
što bih kasnije shvatio da je zapravo bila tajna.
Starac je ustao i otišao.
Nikada ga više nisam video.
Ali je ostavio svesku
koja je bila tu od početka.
Kada sam je podigao,
to je bila najbolja tajna koju sam otkrio.
Definisani smo tajnama koje krijemo
i tajnama koje delimo.
Ovo je bio njegov način da podeli tajnu sa mnom.
(Aplauz)
Prokletstvo! E sada -
(Smeh)
Verujem da se fenomenalne stvari dešavaju stalno.
Stvarno.
I razlog zašto ih ne vidimo često
je zato što se ne stavljamo u poziciju
da tražime te predivne stvari.
Ali šta ako odlučimo da tražimo te prelepe stvari,
te male slučajnosti u životu koje su istinski zadivljujuće?
Dakle, imate žirafu,
hajde, bacite je u bilo kom smeru da pronađemo poslednju nasumičnu osobu.
Gospodine, pitaću vas,
da li imate, sa sobom novčanicu od jednog američkog dolara?
Član pubilke br. 3: Mislim da da.
HG: Da? Vidite, slučajnost!
(Smeh)
Hajde da se uverimo da je imate.
Da li je imate?
Član publike br.3: Da. HG: Da! Savršeno.
Želim da uradite upravo istu stvari koju ću i ja uraditi.
Imam novčanicu od jednog dolara da bih objasnio.
Želim da uzmete novčanicu
i presavijete deo sa Vašingtonom na unutra, ovako.
Da dobijete ovako veliki kvadrat, u redu?
Želim da uzmete novčanicu i presavijete je po dužini,
da postane pravougaonik,
a onda ponovo - da je skroz savijete, zgužvate -
i kada je napravite,
molim vas presavijte novčanicu još jednom u mali kvadrat ovako
i javite mi kad napravite.
Jeste li napravili? Sjajno.
Sada ću vam prići,
i pre nego što počnemo,
želim da budem siguran da smo ovo uradili u veoma ozbiljnim uslovima.
Pre svega želim da budem siguran da imamo flomaster i spajalicu.
Pre svega, uzmite flomaster i potpišite se na novčanici.
A ovo je razlog zašto:
kasnije ću uraditi gomilu stvari na sceni
i ne želim da mislite
oh, dok mi je Helder skretao pažnju,
neko je došao na scenu i zamenio novčanicu.
Želim da budemo sigurni da je to ista novčanica.
Ne samo to, već želim da uzmete spajalicu
i stavite je na novčanicu.
Čak i ako niko ne dođe na scenu i ne zameni novčanicu,
neću imati dovoljno vremena da otvorim i zatvorim novčanicu
i vidim ono što ne želim.
Da li je to korektno?
Možete li da mi vratite flomaster.
I samo tako, veoma jasno,
želim da se postaram da je ovo u prvom planu
od početka ovog eksperimenta
i da se postaram da će ga svako videti,
i zapravo ćemo imati kamermana na sceni.
Da, sjajno, tako da možete da vidite.
To je vaš potpis? Da? Sjajno.
Za ovo ćemo sada koristiti špil i čašu.
Stavićemo se u poziciju
da tražimo neverovatnu slučajnost.
Da li biste mogli da mi pomognete sa ovime?
Samo napred, uzmite karte i promešajte.
I možete li da uzmete neke karte i promešate?
Uzmite nekoliko karata i promešajte.
Možete da promešate karte na različite načine.
Možete da ih promešate ovako.
Možete da im promešate nespretnije,
ovako nekako.
Možete da promečate karte na američki način.
Kao Portugalac, nisam podesan da vas podučavam kako da to uradite.
Važan deo je da nakon mešanja karata,
uvek zapamtite da presečete i spojite karte.
Gospodine, da li biste to uradili za mene?
Molim vas presecite i spojite.
Kada to učinite, podignite karte.
I vi isto, presecite, spojite i podignite karte gore.
Gore u vazduh.
Špil karata koji je preseklo i promešalo jedno, dvoje, troje, četvoro i pet ljudi.
Veoma jasno ću skupiti špil karata.
Samo tako.
Tražiću slučajnost ispred svih.
Pokušaću.
Imam karte koje možda,
možda ništa ne znače.
Ali je to možda zato što ne obraćamo pažnju dovoljno.
Jer možda, možda znače dosta.
Pre nego što počnemo, gospodine, dali ste mi novčanicu od jednog dolara.
Jel to vaš potpis?
Član publike br.3: Da, jeste.
HG: Želim da vidite veoma jasno
da ću otvoriti vašu novčanicu
i otkriti malu tajnu koju smo stvorili.
Tajna ove novčanice od jednog dolara je serijski broj.
Gospođo, da li možete da uzmete novčanicu od jednog dolara?
U serijskom broju je slovo.
Koji je prvi broj nakon slova?
Član publike br.4: Sedam.
HG: Sedam.
Sedam.
Ali je ovo možda samo slučajnost.
Koji je drugi broj? Član publike br.4: Devet.
Dakle, nakon sedam imamo broj devet.
A nakon devet?
Član publike br.4: Dva.
HG: Dva. Nakon dva?
Član pubile br. 4: Tri.
HG: Tri, a posle?
Član publike br.4: Tri. HG: Tri.
Član publike br.4: Sedam. HG: Sedam.
Član publike br.4: Četiri. HG: Četiri.
Član publiek br.4: Dva. HG: Dva.
Član publike br.4: Q.
HG: Q, kao kraljica?
(Alpauz)
Kraljica!
Sve karte poređane po redu, samo za vas.
To je moja predstava.
Mnogo vam hvala i prijatna noć.
(Aplauz)