Kot ženska arabska fotografinja
sem navdih za projekte vedno iskala v svojih izkušnjah.
Strast za znanjem mi je dovolila, da podiram meje do boljšega življenja,
je bila motivacija za moj projekt Jaz berem, jaz pišem.
Gnale so me moje izkušnje,
saj na začetku nisem smela študirati,
sem se odločila, da bom raziskala in dokumentirala zgodbe drugih žensk,
ki so spremenile svoja življenja skozi izobrazbo,
in izpostavila ter se spraševala o ovirah, ki so jih morale premagati.
Pokrila sem več tem, ki zadevajo izobrazbo žensk,
in še vedno imela v mislih razlike v arabskih državah
zaradi ekonomskih in družbenih dejavnikov.
Ti problemi vključujejo nepismenost žensk, ki je v teh regijah visoka,
reforme v izobrazbi, programi za tiste, ki niso končali šole,
in politični aktivizem med univerzitetnimi študenti.
Ko sem pričela z delom,
včasih ni bilo lahko prepričati žensk k sodelovanju.
Šele ko sem jim razložila,
kako lahko njihove zgodbe vplivajo na življenja drugih žensk,
kako lahko postanejo vzor v svoji skupnosti, so se nekatere strinjale.
Iskala sem skupen in refleksiven pristop,
prosila sem jih, da napišejo svoje besede in ideje na svoje fotografije.
Te slike smo potem delili v nekaterih učilnicah
in s tem navdihnili in motivirali druge ženske,
ki se enako izobražujejo in so postavljene v podobne situacije.
Aisha, učiteljica iz Jemna, je napisala:
''Izobrazbo sem iskala, da bi postala neodvisna
in da ne bi za vse potrebovala moških.''
Ena od mojih prvih oseb je bila Umm El-Saad iz Egipta.
Ko sva se prvič srečali, je komaj znala napisati svoje ime.
Hodila je na devetmesečni program pismenosti,
ki ga je vodila nevladna organizacija v predmestju Kaira.
Mesece pozneje se je šalila, da ji je njen mož
grozil, da jo bo izpisal iz programa,
saj je ugotovil, da njegova, zdaj pismena žena,
bere njegova sms sporočila.
(Smeh)
Poredna Umm El-Saad.
Seveda to ni bil razlog, da se je Umm El-Saad pridružila programu.
Videla sem, kako se je trudila dobiti nadzor nad preprosto dnevno rutino,
majhnimi samoumevnimi podrobnostmi,
od štetja denarja v trgovini do pomaganja otrokom pri domači nalogi.
Kljub svoji revščini in miselnosti njenega okolja,
ki podcenjuje izobrazbo žensk,
je bila Umm El-Saad skupaj z egipčanskimi sošolkami
zagnana za učenje branja in pisanja.
V Tuniziji sem spoznala Asmo,
eno izmed štirih aktivistk, ki sem jih intervjuvala.
Študentka sekularnega bioinženiringa je aktivna na družbenih omrežjih.
Njena država je vedno cenila nekaj, kar se imenuje arabska pomlad,
in povedala je: ''Vedno sem si želela odkriti novo bakterijo.
Zdaj, po revoluciji, najdemo novo čisto vsak dan.''
Asma se je sklicevala na vstajo verskega fundamentalizma v regiji,
ki je še ena ovira, posebej za ženske.
Od vseh žensk, ki sem jih spoznala, me je Fayza iz Jemna najbolj ganila.
Fayzo so prisilili, da se izpiše iz šole pri osmih letih, ko se je poročila.
Ta zakon je trajal eno leto.
Ko je bila 14, je postala tretja žena 60-letnemu moškemu
in ko je dopolnila 18 let, je bila ločena mama trem otrokom.
Kljub njeni revščini
in kljub družbenemu statusu ločenke v izjemno konzervativni družbi
in kljub nasprotovanju njenih staršev, da se vrne nazaj v šolo,
je Fayza vedela, da je edina možnost, da kontrolira svoje življenje, izobrazba.
Danes je stara 26.
Prejela je štipendijo nevladne organizacije,
da si plača poslovne študije na univerzi.
Njen cilj je najti službo, najeti stanovanje
in s seboj vzeti otroke.
Arabske države preživljajo velike spremembe
in težave, s katerimi se ženske srečujejo, so neizmerne.
Tako kot ženske, ki sem jih fotografirala,
sem tudi jaz morala premagovati ovire, da sem postala takšna fotografinja,
na moji poti so mi ljudje govorili, kaj lahko in kaj ne morem početi.
Umm El-Saad, Asma in Fayza in številne ženske v arabskem svetu
kažejo, da je mogoče premagati ovire na poti do izobrazbe,
saj vedo, da izobrazba omogoča boljšo prihodnost.
In tukaj bi rada zaključila s citatom Yasmine,
ene izmed štirih žensk, ki sem jih intervjuvala v Tuniziji.
Yasmine je napisala:
''Dvomite v svoja prepričanja.
Bodite to, kar vi želite postati in ne to, kar drugi želijo, da postanete.
Ne sprejmite zasužnjenja, saj vas je vaša mati rodila, da ste svobodni."
Hvala.
(Aplavz)