Când eram copil, în Lima,
bunicul meu mi-a povestit o legendă
despre cucerirea regiunii Peru de către spanioli.
Atahualpa, împăratul imperiului incaș, a fost capturat și ucis.
Pizarro și conchistadorii săi au ajuns putrezi de bogați,
iar renumele și gloria lor au ajuns în Spania,
fapt ce a atras un nou val de spanioli însetați de aur și glorie.
Au mers în orașe și i-au întrebat pe incași:
„Unde mai este o civilizație pe care o putem cuceri? Unde mai găsim aur?”
Incașii, din răzbunare, le-au răspuns:
„Mergeți în Jungla Amazoniană.
Veți găsi acolo atâta aur cât vă doriți.
Există chiar un oraș numit Paititi - El Dorado în limba spaniolă -
construit în întregime din aur.”
Spaniolii s-au năpustit asupra junglei,
însă puținii dintre ei care s-au reîntors, au venit cu povestiri,
povestiri despre șamani puternici,
și războinici cu săgeți otrăvite,
despre copaci atât de înalți încât obturează soarele,
păianjeni care mănâncă păsări, șerpi care înghit oameni în întregime
și despre un râu care fierbe.
Astea au rămas o amintire din copilărie.
Și anii au trecut.
Lucrez la doctoratul meu în cadrul Southern Methodist University,
încercând să înțeleg energia geotermală a Peruului,
când, brusc, îmi amintesc de această legendă
și îmi pun întrebarea:
Oare râul care fierbe chiar există?
Mi-am întrebat colegii din universități,
i-am întrebat pe cei din guvern,
companiile de petrol, gaze și minerit,
iar răspunsul a fost în unanimitate: nu.
Și asta era logic.
Există în lume râuri care fierb,
însă acestea în general au legătură cu vulcanii.
E nevoie de o sursă de căldură puternică
pentru a produce o manifestație geotermală mare.
Aici bulinele roșii reprezintă vulcani,
și, de fapt, nu sunt vulcani în Amazon,
și nici în Peru.
Prin consecință: nu ne așteptăm să vedem aici un râu care fierbe.
Povestind același lucru la o cină în familie,
mătușa mea îmi zice:
„Andrés nu e așa! Eu am fost acolo, am înotat în acel râu.”
(Râsete)
Apoi, unchiul meu adăugă:
„Nu, Andrés să știi că nu glumește.
Se poate înota în acel râu doar după o ploaie torențială,
și este protejat de un șaman puternic.
Mătușa ta e prietenă cu nevasta lui.”
(Râsete)
„Cum așa?”
În ciuda scepticismului meu științific,
m-am văzut hoinărind prin junglă ghidat de mătușa mea,
la peste 700 km depărtare de la cel mai apropiat vulcan,
și, sincer vorbind, pregătindu-mă mintal
să întâlnesc legendarul „izvor fierbinte al Amazonului.”
Și atunci...
am auzit ceva,
zgomotul unui val îndepărtat
care se auzea din ce în ce mai tare
pe măsură ce ne apropiam.
Se auzea precum valurile unui ocean care se loveau într-una,
pe măsură ce ne apropiam, am văzut fum și vapori ridicându-se printre copaci.
Apoi, am văzut asta.
Imediat mi-am luat termometrul,
iar temperatura medie a râului
era de 86 grade Celsius.
Nu este chiar temperatura de 100 °C care fierbe
dar, în mod cert, este foarte aproape de acesta.
Râul era fierbinte și curgea rapid.
Ucenicul șamanului ne-a călăuzit în susul râului
până la locul cel mai sfânt al râului.
Și uite ce e bizar -
pornește ca un izvor rece.
Și când ajunge aici, în acest loc,
e casa Yacumenei,
mama apelor, un spirit de șarpe uriaș
care dă naștere apelor fierbinți și reci.
Aici, găsim un izvor fierbinte
care se amestecă cu apa rece de izvor sub fălcile ei protective materne,
aducând legenda incașilor la viață.
Dimineața următoare, m-am trezit -
(Râsete)
și am cerut un ceai.
Mi s-a înmânat o cană și un pliculeț cu ceai
și mi-au arătat către râu.
Spre surpriza mea, apa era curată și avea un gust plăcut,
fapt ce e un pic ciudat pentru sistemele geotermale.
Ceea ce era uluitor
e faptul că localnicii au știut dintotdeauna de acest loc,
și nu eram eu primul străin care venise acolo.
Era parte a vieții lor de zi cu zi.
Ei obișnuiau să bea acea apă.
Inspirau acei vapori.
Obișnuiau să gătească mâncare cu ea,
să spele cu ea,
chiar și să-și facă medicamentele din ea.
M-am întâlnit cu șamanul,
și acesta părea ca fiind o extensie a râului și a junglei sale.
M-a întrebat care îmi sunt intențiile
și m-a ascultat cu atenție.
Apoi, spre ușurarea mea -
căci eram complet panicat, ca să fiu sincer cu voi -
un zâmbet îi trecu peste față, după care izbucni în hohote de râs.
(Râsete)
Am primit acceptul șamanului de a studia râul,
cu condiția ca, după ce scot mostrele de apă
și le analizez în laboratorul meu,
oriunde mă voi afla în lume,
să torn apa înapoi în pământ
pentru ca, după spusele șamanului,
apa să își poată găsi drumul înapoi acasă.
După prima mea vizită din 2011, m-am întors acolo în fiecare an,
iar munca de teren a fost mereu palpitantă
deși epuizantă și uneori periculoasă.
O povestire de-a mea a fost prezentată chiar în revista National Geographic.
Am rămas cu piciorul blocat într-o piatră de mărimea unei coli de hârtie
în sandale și pantaloni scurți,
între râul de 80 de grade Celsius
și un izvor fierbinte care, ei bine, părea aproape de fierbere.
Și pe deasupra era Pădurea Amazoniană.
Pshhh, ploaie torențială, nu puteam să văd nimic.
Din cauza diferenței mari de temperatură, totul era alb. Complet alb...
Alb intens.
După ani de muncă,
în curând voi publica studiile mele geofizice și geochimice.
Aș dori să împart aici, cu voi, pe scena TED,
în premieră, unele dintre descoperirile mele.
Înainte de toate, nu e o legendă.
Surprize!
(Râsete)
Când am început cercetarea
imaginile prin satelit aveau rezoluția prea mică, erau neclare.
Pur și simplu, nu existau hărți bune.
Mulțumită suportului de la echipa Google Earth,
acum am asta.
Numele indigen al râului, Shanay-timpishka,
care se traduce prin „fiert la căldura soarelui”
indică faptul că nu sunt eu primul care se minunează de ce râul fierbe,
și că umanitatea a căutat mereu o explicație
cu privire la lumea care ne înconjoară.
Deci.. de ce fierbe râul?
(Sunetul bulelor)
Mi-a luat trei ani până ce am făcut înregistrarea.
Izvoare termale alimentate prin falii.
Cum și noi avem sânge cald care ne circulă prin vene și artere,
și pământul are apă fierbinte care circulă prin crăpăturile și faliile sale.
Acolo unde aceste „artere” vin la suprafață
au loc manifestații geotermale:
fumarole, izvoare fierbinți, și, în cazul nostru, râul care fierbe.
Ceea ce e cu adevărat incredibil e amploarea acestui loc.
Data viitoare când traversați drumul, gândiți-vă la asta:
lățimea acestui râu este mai mare decât două benzi de autostradă
de-a lungul cursului său.
Apa curge fierbinte pe o distanță de 6,24 kilometri.
Cu adevărat impresionant!
Sunt acolo bazine termale mai mari decât scena aceasta TED
iar cascada pe care o vedeți acolo
are șase metri înălțime -
iar întreaga apă aproape că fierbe.
Am măsurat temperaturile de-a lungul râului,
iar asta a fost cea mai epuizantă sarcină.
Rezultatele au ieșit pur și simplu grozave.
Mă scuzați - geologul din mine acum iese la suprafață.
Și au demonstrat o tendință uluitoare.
Râul acolo unde pornește este rece.
Apoi, se încălzește, se răcește din nou, se încălzește, iar se răcește,
iar se încălzește, apoi apare această minunată pantă descrescătoare
până când se varsă în acest râu rece.
Știu că nu toți dintre voi sunteți geologi,
așa că vă traduc în termeni mai simpli:
cu toții iubim cafeaua.
Da? Bine!
O cafea obișnuită are 54 °C,
iar una extra-fierbinte, 60.
Deci, comparată cu cafeaua,
râul care fierbe arată așa:
Aici este cafeaua caldă.
Iar aici cafeaua este extra-fierbinte,
și vedeți că acolo se află un vârf
unde râul este chiar mai fierbinte decât cafeaua extra-fierbinte.
Acestea sunt temperaturi medii ale apei.
Am măsurat în anotimpul uscat pentru a ne asigura
că măsurătorile sunt cele mai bune.
Există un număr magic de care nu am amintit încă,
și acel număr e 47 °C
fiindcă de acolo lucrurile încep să doară
știu asta chiar din experiența mea personală.
Peste această temperatură, nu mai vrei să intri în acea apă.
Trebuie să fii precaut.
Poate fi mortal.
Am văzut mai multe animale care au căzut în apă
ceea ce a fost șocant pentru mine e faptul că fiecare sfârșește la fel.
Cad în apă și primul lucru afectat sunt ochii.
Ochii, după cum se vede, fierb foarte rapid.
Se transformă în alb lăptos.
Curentul ia animalele.
Ele încearcă să iasă afară din apă, însă carnea le fierbe pe os
pentru că e foarte fierbinte.
Își pierd puterea, își pierd puterea,
până ce ajung la un punct, unde apa le intră pe gură
și fierb, efectiv, dinspre interior.
(Râsete)
Suntem puțin cam sadici, nu-i așa?
Iisuse!
Să-i mai lăsăm un pic la marinat.
Din nou, subliniez ideea că aceste temperaturi sunt uimitoare.
Sunt similare cu lucrurile pe care le-am văzut la vulcani
și chiar super vulcani precum Yellowstone.
Dar să nu uităm:
datele ne arată că râul care fierbe există
indiferent de activitățile vulcanice.
După origine, nu sunt nici magmatice, nici vulcanice,
și se află la 700 km depărtare de la cel mai apropiat vulcan.
Cum poate exista un râu care fierbe?
Am întrebat ani la rând experții geotermali și vulcanologi
și încă nu pot să găsesc un alt sistem geotermal non-vulcanic
de această magnitudine.
Este unic.
Este special la nivel global.
Și încă tot mă întreb: cum funcționează?
De unde vine căldura?
Mai trebuie să facem multe cercetări
pentru a înțelege mai bine sistemul,
însă din ceea ce ne arată datele acum,
se pare că este rezultatul unui sistem hidrotermal uriaș.
Simplificat, funcționează așa:
cu cât pătrundem mai mult în pământ, cu atât e mai fierbinte.
Asta numim gradient geotermal.
Se poate ca apa să vină chiar din ghețarii din Anzi,
apoi se infiltrează adânc în pământ
și când iese la suprafață, formează râul care fierbe
după ce s-a încălzit datorită gradienților geotermali,
toate acestea datorită unui fenomen geologic unic.
Am ajuns la concluzia că în râu și în jurul acestuia -
aici muncim cu colegii
de la National Geographic, Dr. Spencer Wells
și Dr. Jon Eisen de la Universitatea din California -
am analizat genetic organismele
care trăiesc în râu și în jurul acestuia și am descoperit noi organisme,
specii unice care trăiesc în râul care fierbe.
Dar din nou, în pofida acestor studii, acestor descoperiri și legende,
ne frământă o întrebare:
Care este semnificația râului care fierbe?
Care este semnificația acestui nor nemișcat
care mereu plutește deasupra acestei zone a junglei?
Și care este semnificația
unui detaliu dintr-o legendă auzită în copilărie?
Pentru șaman și comunitatea lui, acesta este un loc sfânt.
Pentru mine, în calitate de geolog,
este un fenomen geotermal unic.
Însă pentru exploratorii forestieri și crescătorii de vite,
reprezintă doar o altă resursă de exploatat.
Pentru guvernul peruvian, e doar un alt petec de pământ
neprotejat și bun de dezvoltare.
Scopul meu este de a mă asigura că oricine controlează acest pământ
poate înțelege unicitatea și semnificația râului care fierbe.
Deoarece această întrebare
contează cu adevărat.
Iar ideea este că
noi suntem cei care definim semnificația.
Suntem noi. Noi deținem puterea.
Noi suntem cei care tragem linie
între sfânt și trivial.
Și în această epocă,
unde totul pare să fie măsurat și studiat,
în această epocă a informației,
Vă reamintesc tuturor că descoperirile nu sunt făcute
doar în vidul negru de necunoscut,
ci și în albul abundent de informații.
Mai rămân atâtea lucruri de explorat.
Trăim într-o lume incredibilă.
Deci ieșiți afară!
Fiți curioși!
Pentru că noi chiar trăim într-o lume
unde șamanii încă îi cântă spiritul junglei,
unde râurile chiar fierb
și unde legendele prind viață.
Mulțumesc foarte mult!
(Aplauze)