מסתרי היום יומי:
ג'ייד (ירקן),
אבן קשה ובדרך כלל ירוקה.
עד לאחרונה,
האמינו שלאבני חן
יש תכונות קסומות ורפואיות,
ושום דבר לא היה יותר אפקטיבי
מטיפול בהפרעות כלייה מירקן.
במאה ה 16,
הספרדים חזרו מהעולם החדש
עם המינרל בתאי המטען שלהם
והשיקו אתו כ"פיאדרה דה לה איחדה,"
או אבן הקרביים.
היא במהרה הפכה לפופולרית באירופה,
גם כתרופה למחלות פנימיות
וכפריט קישוטי
ושמה שונה לג'ייד על ידי הצרפתים,
מילה שהושאלה על יד האנגלית
ונשארת בשימוש עד היום.
במאה ה 19,
מינרולוג צרפתי גילה
שירקן היתה בשימוש
כדי לתאר שני מינרלים יחודיים:
ג'דייט, שלוקח את שמו מג'ייד,
והנפרייט הנפוץ יותר,
השורש שלה מהמילה היוונית נפרוס,
שמשמעה כלייה.
בנוסף לתאור של שני המינרלים האלה,
לג'ייד יש גם מילה זהה עם משמעות שונה.
עם שורשים מלפני הפופולריות
של אבן החן הנחשקת,
ג'ייד היתה בשימוש כדי להתייחס
או לנשים פרועות
או לסוס שחוק.
לכן, המילה ג'יידד, משמעה שחוק
או חסר התלהבות,
ואין לה קשר לאבן החן,
ובמקום, באה מההגדרה
הארכאית הקשורה לסוסים.