Massiivisin
tsunami, täydellinen myrsky
uhkaa meitä.
Tämä täydellinen myrsky
maalaa jatkuvasti karumpaa todellisuutta
ja me kohtaamme tuon todellisuuden
uskoen täysin,
että voimme ratkaista ongelmamme teknologialla.
Ja se on hyvin ymmärrettävää.
Tämä täydellinen myrsky, jonka kohtaamme
on seurausta kasvavasta väestöstä,
joka nousee kohti 10 miljardia,
sekä aavikoksi muuttuvasta maasta
ja totta kai ilmastonmuutoksesta.
On selvää,
että ratkaisemme ongelman
fossiilisten polttoaineiden korvaamiseksi vain teknologialla.
Mutta fossiiliset polttoaineet, hiili -- kivihiili ja kaasu --
eivät ole ainoa asia,
joka aiheuttaa ilmastonmuutosta.
Aavikoituminen
on hieno sana maalle, joka on muuttumassa aavikoksi,
ja tätä tapahtuu vain,
kun luomme liikaa paljasta maata.
Muita syitä ei ole.
Ja aion keskittyä
suurimpaan osaan maapallon aavikoituvasta maasta.
Mutta minulla on teille hyvin yksinkertainen viesti,
joka tarjoaa enemmän toivoa kuin voitte kuvitellakaan.
Meillä on ympäristöjä,
joissa kosteus on taattu ympäri vuoden.
Näillä alueilla on lähes mahdotonta
luoda valtavia alueita paljasta maata.
Riippumatta mitä siitä tekee, luonto peittää sen niin nopeasti.
Ja meillä on ympäristöjä,
joissa on kuukausia kosteaa
jonka jälkeen on kuukausien ajan kuivaa,
ja juuri näillä alueilla aavikoituminen tapahtuu.
Avaruusteknologian ansiosta
voimme katsoa tilannetta avaruudesta
ja nähdä hyvin asian mittasuhteet.
Vihreät alueet
eivät ole aavikoitumassa
ja ruskeat alueet ovat.
Nämä alueet kattavat suurimman osan maapalloa.
Arvioisin, että kaksi kolmasosaa maapallosta on aavikoitumassa.
Otin tämän kuvan Tihamahin aavikolla,
jolloin satoi noin 25 millimetriä.
Ajattele asiaa vesitynnyreinä,
jotka ovat 200 litran kokoisia.
Yli 1000 tynnyriä vettä satoi jokaiselle hehtaarille
tuota maata kyseisenä päivänä.
Seuraavana päivänä maa näytti tältä.
Minne vesi katosi?
Osa siitä tulvi muille alueille,
mutta suurin osa maahan sitoutuneesta vedestä
yksinkertaisesti haihtui pois
aivan kuten tapahtuu puutarhassa,
jos maaperän jättää suojaamatta.
Koska veden ja hiilen kohtalo
on sidottuna maaperän orgaaniseen ainekseen,
kun vahingoitamme maaperää, vapautamme hiiltä.
Hiili palaa takaisin ilmakehään.
Meille kerrotaan loputtomasti,
että aavikoitumista tapahtuu vain
hyvin kuivilla ja melko kuivilla alueilla
ja että tämän kaltaisilla korkeilla ruohikoilla
paljolla sateella ei ole mitään seurauksia.
Mutta jos ei katso ruohotasankoa vaan sen pohjaa,
huomaa, että suurin osa tuosta maaperästä
on paljasta ja leväkerroksen peitossa,
mikä heikentää veden imeytymistä.
Tämä on aavikoitumisen aiheuttava syöpä,
jota emme huomaa ennen sen terminaalivaihetta.
Tiedämme, että aavikoitumisen aiheuttaa laiduntava karja,
etupäässä naudat, lampaat ja vuohet,
jotka syövät kaikki kasvit
jättäen maaperän paljaaksi ja vapauttaen metaania.
Lähes kaikki tietävät tämän
Nobel-palkinnon saajista mailankantajiin
tai heille opetettiin niin, aivan kuten minullekin.
Ympäristöt kuten tämä,
tomuiset ympäristöt Afrikassa, jossa vartuin,
ja rakastin villieläimiä,
niinpä kasvoin vihaamaan laidunkarjaa
niiden aiheuttaman vahingon vuoksi.
Ja yliopistokoulutukseni ekologistiksi
vahvistivat uskomuksiani.
Minulla on teille uutisia.
Kerran olimme aivan yhtä varmoja,
että maa on litteä.
Olimme väärässä silloin, ja olemme väärässä nyt.
Haluan nyt kutsua teidät
mukaan matkalle, joka uudelleenkoulutti minut.
Kun olin nuori mies,
nuori biologi Afrikassa,
olin mukana suojaamassa uskomattomia alueita
tulevaisuuden kansallispuistoiksi.
Välittömästi -- ja tämä oli 1950-luvulla --
välittömästi, kun poistimme metsästävät,
rumpuja hakkaavat ihmiset suojellaksemme eläimiä,
maa alkoi rapistua
kuten näette tässä puistossa, jonka loimme.
Laidunkarjaa ei ollut lainkaan,
mutta koska nyt luulimme, että meillä on liikaa norsuja,
tein tutkimuksen ja osoitin, että norsuja on liikaa,
ja suosittelin, että meidän täytyisi vähentää niiden lukumäärää
ja saada se tasolle, jonka maa kykenisi ylläpitämään.
Se oli hirveä päätös, joka minun täytyi tehdä,
ja se oli suoraan sanoen poliittista dynamiittia.
Joten valtiojohtomme muodosti asiantuntijaryhmän
arvioimaan tutkimustani.
He tekivät niin ja olivat samaa mieltä kanssani.
Ja seuraavien vuosien aikana
ammuimme yli 40 000 norsua pysäyttääksemme vahingon.
Mutta ongelma vain paheni.
Koska rakastan norsuja,
se oli surullisin ja suurin kömmähdykseni elämässäni.
Kannan sitä hautaan asti.
Yksi hyvä asia siitä kuitenkin kumpusi.
Se sai minut äärimmäisen päättäväiseksi
pyhittämään elämäni ratkaisujen löytämiseen.
Kun tulin Yhdysvaltoihin, sain shokin
löytäessäni tämän kaltaisia kansallispuistoja
aavikoitumassa yhtä pahasti kuin maat Afrikassa.
Ja tällä maalla ei oltu nähty laidunkarjaa
yli 70 vuoteen.
Amerikkalaiset tieteilijät
eivät kyenneet selittämään asiaa
muutoin kuin että ilmasto on kuiva ja se on luonnollista.
Aloin tarkastella
kaikkia tutkimuspisteitä, joita kykenin,
halki koko läntisen Yhdysvaltojen,
missä laidunkarja oli poistettu,
jotta todistettaisiin sen pysäyttävän aavikoitumisen.
Mutta löysin aivan päinvastaista,
kuten näemme tällä tutkimusasemalla,
missä ruoho oli vihreää vuonna 1961.
Vuonna 2002 tilanne oli muuttunut tuollaiseksi.
Ilmastonmuutosohjelman kirjoittajat,
joilta sain nämä kuvat
laskivat muutoksen syyksi "tuntemattomat prosessit."
Selvästikään emme koskaan ole ymmärtäneet,
mikä aiheuttaa aavikoitumista,
joka on tuhonnut monia sivilisaatioita
ja uhkaa nyt meitä maailmanlaajuisesti.
Me emme koskaan ole ymmärtäneet sitä.
Ottakaa neliömetri maaperää
ja tehkää siitä paljasta, kuten tämä lava on,
ja lupaan teille, että huomaatte sen olevan paljon kylmempää aamunkoitteessa
ja paljon kuumempaa keskipäivällä
kuin sama pala maata peitettynä
kasvijätteillä.
Olette muuttaneet mikroilmastoa.
Kun teette näin
ja kasvatatte merkittävästi paljaan maan osuutta
yli puolella maapallon maapinta-alasta,
muutatte makroilmastoa.
Me emme vain yksinkertaisesti ole ymmärtäneet,
miksi tätä alkoi tapahtua 10 000 vuotta sitten?
Miksi se on kiihtynyt viime aikoina?
Meillä ei ollut minkäänlaista ymmärrystä.
Olimme epäonnistuneet ymmärtämään,
että kausittaisen kosteuden alueet
ja niiden maaperä ja kasvillisuus
kehittyivät valtavien eläinlaumojen laiduntaessa
ja että nämä laiduntavat eläimet
kehittyivät yhdessä hurjien laumassa saalistavien petojen kanssa.
Pääasiallinen puolustus tämänlaisia petoja vastaan
on pakkautua laumoihin
ja mitä suurempi lauma, sitä paremmin turvassa yksilöt ovat.
Suuret laumat kuitenkin ulostavat joka paikkaan ruokansa päälle,
joten niiden täytyy pysyä liikkeellä,
ja juuri tämä liike
esti kasvien syömisen loppuun
ja kasvien tallominen
tarjosi hyvän suojan maaperälle,
kuten näemme, missä lauma on kulkenut.
Tämä kuva on tyypillinen kausittainen ruohotasanko.
Vettä on juuri satanut neljä kuukautta,
ja tulossa on kahdeksan kuukautta kuivakautta.
Katsokaa muutosta siirryttäessä pitkään kuivaan kauteen.
Kaiken tuon ruohon
täytyy maatua biologisesti
ennen seuraavaa kasvukautta, tai mikäli näin ei käy
ruohotasanko ja maaperä alkavat kuolla.
Jos ruoho ei maadu biologisesti
todella hidas hapettumisprosessi käynnistyy
ja se tukahduttaa ja tappaa ruohot
johtaen muutokseen kohti puiden hallitsemaa kasvillisuutta
ja paljasta maata, vapauttaen hiiltä.
Perinteisesti olemme käyttäneet tulta estääksemme tämän.
Mutta myös tuli jättää maan paljaaksi, vapauttaen hiiltä,
ja mikä pahempaa
yhden hehtaarin polttaminen
vapauttaa enemmän ja haitallisempia saasteita
kuin 6 000 autoa.
Poltamme Afrikassa joka vuosi
yli miljardi hehtaaria ruohotasankoja
ja juuri kukaan ei puhu siitä.
Tieteilijöinä perustelemme polttamista sillä, että
se poistaa kuolleen aineksen
ja mahdollistaa kasvien kasvun.
Kun katsomme tätä ruohotasankoa, joka on kuivunut,
mitä voisimme tehdä pitääksemme sen elinvoimaisena?
Pitäkää mielessä, että puhun valtaosasta maapallon pinta-alasta.
Emme voi vähentää eläinten määrää
aiheuttamatta aavikoitumista ja ilmastonmuutosta.
Emme voi polttaa kasvillisuutta aiheuttamatta
aavikoitumista ja ilmastonmuutosta.
Mitä meidän oikein pitäisi tehdä?
On olemassa vain yksi vaihtoehto
toistan, vain yksi vaihtoehto
ilmastotieteilijöille ja tiedemiehille
ja se on toimia järjenvastaisesti
ja käyttää laidunkarjaa
tiiviissä ja liikkuvassa laumassa,
kuten entiset laumat ja saallistajat,
ja matkia luontoa.
Ihmiskunnalla ei ole jäljellä muita vaihtoehtoja.
Joten tehdään niin.
Tällä ruohotasangolla teemme juuri niin, mutta vain etualalla.
Vaikutamme siihen merkittävästi laidunkarjalla luontoa matkien
Katsokaa lopputulosta.
Kaikki tuo ruoho peittää nyt maaperää
lantana, virtsana, jätteenä tai katteena.
Kuten kaikki puutarhurit teidän joukossanne ymmärtävät,
tuo maaperä on valmiina pidättämään sateen,
pitämään tallessa hiilen ja pilkkomaan metaania.
Ja teimme tämän
käyttämättä lainkaan tuhoavaa tulta
ja kasvit ovat vapaita kasvamaan.
Kun ensi kerran tajusin,
että meillä ei tieteilijöinä ole muita vaihtoehtoja
kuin käyttää parjattua laidunkarjaa
reagoidaksemme ilmastonmuutokseen ja aavikoitumiseen,
kohtasin suuren pulman.
Miten me teemme sen?
Meillä oli ollut 10 000 vuotta asioista perillä olevia paimenia
kokoamassa ja liikuttamassa eläimiään,
mutta he olivat aikaansaaneet valtavat ihmisen luomat aavikot.
Jonka jälkeen 100 vuotta modernia tiedettä sateesta
oli vain kiihdyttänyt aavikoitumista,
kuten huomasimme Afrikassa
ja vahvistimme Yhdysvalloissa,
ja kuten huomaatte tästä kuvasta
myös liittovaltion isännöimillä mailla.
Selkeästi tarvittiin enemmän
kuin eläinten kokoaminen ja liikuttelu.
Ihmiset tuhansien vuosien aikana
eivät olleet kyenneet käsittelemään luonnon monimutkaisuutta.
Mutta me biologit ja ekologit
emme koskaan olleet tarranneet mihinkään näin monimutkaiseen.
Pyörän uudelleenkeksimisen sijaan
käänsin katseeni muiden alojen suuntaan,
ja löysin suunnittelutekniikoita,
joita pystyin mukauttamaan biologisiin tarpeisiimme
ja niistä minä loin periaatteet, joita kutsumme
kokonaisvaltaiseksi hoitamiseksi ja suunnitelmalliseksi laiduntamiseksi.
Suunnitteluprosessi,
joka huomioi kaiken luonnon mutkikkuuden
ja sosiaalisen, ympäristöllisen ja taloudellisen mutkikkuuden.
Nykyään meillä on hänen kaltaisiaan nuoria naisia
opettamassa kyliä Afrikassa,
kuinka eläimet saatetaan isompiin laumoihin,
suunnitellaan laiduntaminen luontoa matkien,
ja missä ohjeistamme heitä pitämään eläimensä yön yli --
liikutamme niitä peto-ystävällisellä tavalla,
koska meillä on paljon maata, ja niin edelleen --
missä näin tehdään ja eläimiä pidetään yön yli
valmistellen peltoalueita,
saamme erittäin hyviä parannuksia myös satoihin.
Tarkastellaan hieman tuloksia.
Tämä on läheltä maa-alaa, jota hoidamme Zimbabwessa.
Siellä on juuri ollut neljä kuukautta hyviä sateita
tuona vuonna, ja edessä on pitkä kuivakausi.
Mutta kuten näette, lähes kaikki vesi
on haihtunut maan pinnalta.
Heidän jokensa on kuiva, vaikka sade vasta loppui,
ja 150 000 ihmistä
on lähes pysyvän ruoka-avun tarpeessa.
Siirrytäänpä lähellä olevalle maallemme samana päivänä
samalla sademäärällä, ja katsokaa.
Jokemme virtaa ja on elinvoimainen ja puhdas.
Se on hyvässä kunnossa.
Ruoho, pensaat, puut ja villieläimet,
kaikki kukoistavat nyt
ja pelkoa kuivista vuosista ei juurikaan ole.
Teimme tämän lisäämällä karjan ja vuohien määrää
400 prosentilla,
suunnitellen laidunnuksen luontoa matkien
yhdessä norsujen, puhvelien,
kirahvien ja muiden eläinten kanssa.
Mutta ennen kuin aloitimme, maamme näytti tältä.
Alue oli paljas ja rapistui yli 30 vuoden ajan
riippumatta sademääristä.
Katsokaapa merkittyä puuta niin näette muutoksen,
kun käytämme laidunkarjaa jäljitellen luonnon prosesseja.
Tämä oli toinen alue,
joka oli paljas ja rapautumassa,
ja merkityn puun juurelta
oli hävinnyt yli 30 senttimetriä maata.
Katsokaa jälleen muutosta,
kun käytimme laidunkarjaa jäljitellen luontoa.
Siellä on nyt kaatuneita puita,
koska parempi maa huokuttelee muun muassa norsuja.
Tämä maa Meksikossa oli karmeassa kunnossa,
ja minun täytyi merkitä tuo mäki,
koska muutos on niin perusteellinen.
(Aplodeja)
Aloin auttaa erästä perhettä Karoon aavikolla 1970-luvulla
muuttamaan aavikon, jonka näette oikealla,
takaisin ruohotasangoksi
ja nyt heidän lapsenlapsillaan tuolla maalla
on toivoa tulevaisuuteen.
Ja katsokaa mieletöntä muutosta tällä alueella,
missä tuo rotko on täysin palautunut
käyttäen vain laidunkarjaa luontoa mukaillen.
Perheen kolmas sukupolvi
voi pitää lippua korkealla.
Patagonian valtavat ruohotasangot
ovat muuttumassa aavikoiksi kuten näette.
Mies keskellä on argentiinalainen tutkija,
joka on kirjannut tuon maan tasaisen rappeutumisen
vuosien mittaan, kun lampaiden määrää vähennettiin.
He laittoivat 25 000 lammasta yhteen laumaan
todella jäljitellen luontoa suunnitelmallisella laiduntamisella,
ja he ovat kirjanneet 50 prosentin kasvun
maan tuottavuudessa ensimmäisenä vuonna.
Väkivaltaisessa Afrikan sarvessa
paimenet suunnittelevat laiduntamistaan luontoa jäljitellen
ja sanovat avoimesti, että se on heidän ainoa toivonsa
pelastaa perheensä ja kulttuurinsa.
95 prosenttia tuosta maasta
voi ruokkia ihmiset vain eläinten avulla.
Muistutan teitä, että puhun
valtaosasta maapallon maa-alasta, joka säätelee kohtaloamme
mukaan lukien maailman väkivaltaisimman alueen,
jossa vain eläimet voivat ruokkia ihmiset
noin 95 prosentilla tuosta maasta.
Tekomme aiheuttavat ilmastonmuutosta globaalisti
uskoisin yhtä paljon kuin fossiiliset polttoaineet
ja kenties jopa enemmän.
Mutta mikä pahempaa, se aiheuttaa nälänhätää ja köyhyyttä
väkivaltaa, sosiaalista romahdusta ja sotaa,
ja puhuessani teille,
miljoonat miehet, naiset ja lapset
kärsivät ja kuolevat.
Jos tämä jatkuu,
me tuskin kykenemme estämään ilmastoa muuttumasta
edes sen jälkeen kun fossiilisten polttoaineiden käyttö on lopetettu.
Uskoisin näyttäneeni, kuinka voimme toimia yhdessä luonnon kanssa
hyvin pienillä kustannuksilla
muuttaaksemme kaiken tämän.
Me teemme jo niin
noin 15 miljoonalla hehtaarilla
viidellä mantereella,
ja ihmiset, jotka ymmärtävät
paljon enemmän hiilestä kuin minä,
laskevat, että -- havainnoillistaakseni --
jos teemme kuten olen nyt näyttänyt,
voimme sitoa tarpeeksi hiiltä ilmakehästä,
ja turvallisesti sitoa sen ruohotasangoista maaperään
tuhansiksi vuosiksi,
ja jos teemme näin vain noin puolella maapallon ruohotasangoista,
jotka olen näyttänyt teille,
voimme saada kasvihuonekaasupäästöjen tasot esi-teollisen aikakauden tasolle
samalla ruokkien koko väestön.
En voi kuvitella mitään,
joka tarjoaisi enemmän toivoa planeetallemme,
teidän lapsillenne,
heidän lapsilleen, ja koko ihmiskunnalle.
Kiitos.
(Aplodeja)
Kiitos. (Aplodeja)
Kiitos, Chris.
Chris Anderson: Kiitos. Minulla on,
ja uskon, että meillä kaikilla täällä on
A) sata kysymystä ja B) haluaa halata sinua.
Kysyn vain yhden nopean kysymyksen.
Kun aloitatte menetelmän, ja tuotte lauman eläimiä,
maa on aavikkoa. Mitä eläimet syövät? Miten tämä toimii?
Miten aloitatte?
Allan Savory: Olemme tehneet tätä pitkään,
ja ainoa kerta kun olemme ruokkineet eläimiä,
oli kaivosalueen kanssa,
joka oli täysin paljasta maata.
Monia vuosia sitten otimme työn alle karuimman maan Zimbabwessa,
jossa tarjosin viiden punnan setelin
160 kilometrin säteellä,
jos kukaan löytäisi yhden ruohon
160 kilometrin säteellä,
ja sille maalle laitoimme lauman,
kaikki eläimet, ensimmäisenä vuonna ilman ruokintaa
vain liikkeellä, luontoa matkien,
hyödyntäen sigmoidikäyrän periaatetta.
Se on hieman teknistä kuvailla tässä.
CA: Haluaisin -- Tarkoitan, tämä on niin kiehtova ja tärkeä idea.
Parhaat ihmiset blogistamme tulevat keskustelemaan kanssasi
ja yrittävät -- haluan tietää lisää tästä,
jotta voimme jakaa lisätietoa puheesi kanssa. AS: Hienoa.
CA: Tämä oli todella häkellyttävä puhe,
ja uskon, että kuulit, kuinka me kaikki kannustamme sinua.
Kiitos paljon. AS: Kiitos, kiitos. Kiitos, Chris.
(Aplodeja)