אנשים מעטים השפיעו על העולם ועל הוגי הדעות של היום כפי שעשה אפלטון.
אחד הפילוסופים של המאה ה-20 הגדיל ואמר
שכל הפילוסופיה המערבית היא רק סדרה של הערות לכתבי אפלטון.
אפלטון יצר את האוניברסיטה המערבית הראשונה
ולימד את חכמי הדור של יוון העתיקה,
כולל אריסטו.
אבל אפילו אחד ממייסדי הפילוסופיה לא היה מושלם.
יחד עם רעיונותיו הגדולים,
לאפלטון היו כמה רעיונות שלא ממש עמדו במבחן הזמן.
אז הנה סקירה של כמה מרעיונותיו הטובים והגרועים ביותר.
אפלטון טען שמעבר לעולמנו הפגום
נמצא עולם מושלם ובלתי משתנה של צורות.
צורות אלה הן הגרסאות האידאליות של הדברים והרעיונות הנמצאים סביבנו.
הן משמשות מעין חוברת הוראות לעולמנו,
בתוך עולם הצורות צף העץ האידאלי,
ערוץ יו-טיוב האידאלי,
ואפילו הצדק האידאלי,
או האהבה האידאלית.
המציאות שלנו בנויה מעותקים לא מושלמים של צורות אידאליות.
אפלטון טען שהפילוסופים צריכים לשאוף להרהר
ולהבין את הצורות המושלמות הללו,
כך שהם יוכלו לנווט טוב יותר במציאות המטעה שלנו.
זה אולי נשמע טפשי,
אבל הפער בין העולם כפי שהוא נראה לנו
לאמת הגדולה מאחוריו,
הוא אחת הבעיות הקשות ביותר בפילוסופיה.
אלפי עמודים נכתבו עליו על-ידי תיאולוגים,
פילוסופים,
ותסריטאים.
זה מעלה שאלות כמו: האם לסמוך על החושים שלנו בכל הקשור לאמת
או על היגיון?
עבור אפלטון, התשובה היא ההגיון.
רק ההגיון מספק לנו לפחות את האפשרות להרהר בצורות.
אבל ההגיון לא תמיד הצליח לאפלטון.
כשהוא ניסה למקם את בני האדם בין בעלי-החיים,
הוא צירף אותנו אל הציפורים.
"הולכי על-שתיים חסרי כנף" היתה האבחנה הרשמית שלו.
דיוגנס הציני הוטרד מההגדרה הזו
ופרץ לכיתתו של אפלטון עם תרנגולת מרוטה
באומרו, "ראו. האדם של אפלטון."
אבל בואו נחזור לכמה רעיונות טובים.
אפלטון היה בין התיאורטיקנים הפוליטיים הראשונים המוכרים לנו,
ויחד עם אריסטו הוא נחשב לאחד ממייסדי מדעי המדינה.
הוא טען שלהיות שליט אינו שונה מכל מקצוע אחר,
כמו כדר או רופא,
ושרק אלה שלמדו את המלאכה ראויים לשלוט.
שלטון הוא המלאכה של הרהור בצורות.
ב"רפובליקה" שלו, אפלטון דמיין אוטופיה בה הצדק הוא היעד המהותי.
העיר האידאלית לפי אפלטון שואפת לאיזון הרמוני בין חלקיה
וצריכה להיות מונהגת על-ידי מלך פילוסוף.
אלפי שנים לפני זמנו,
אפלטון גם טען שנשים יכולות לשלוט בעיר מופת זו במידה שווה.
לרוע המזל, אפלטון לא היה עקבי בנוגע לנשים,
ובמקום אחר דימה אותן לילדים.
הוא גם האמין שהרחם הנשי הוא חיה
שיכולה לשוטט בגופה של האשה ולגרום למחלות.
הרעיון הרע הזה, שנתמך גם על-ידי בני זמנו של אפלטון,
השפיע, לצערנו, על הרפואה האירופאית במשך מאות שנים.
יתרה מכך, הוא חשב שהחברה צריכה להתחלק לשלוש קבוצות:
היצרנים,
הצבא,
והשליטים,
וששקר אצילי גדול צריך לשכנע את כולם לקבל את המבנה הזה.
השקר האצילי שהוא הציע
היה שכולנו נולדנו עם זהב, כסף, או תערובת של פְּלִיז וברזל
בנשמות שלנו,
וזה קובע את התפקיד שלנו בחיים.
יש הוגים שמתייחסים אל רעיון השקר האצילי
כאל אב הטיפוס של התעמולה של המאה ה-20,
ושהמלך פילוסוף הוא השראה לעריצים שהשתמשו בה.
האם כמה רעיונות רעים
צריכים לפגוע במעמד של אפלטון כאחד הפילוסופים הגדולים של ההיסטוריה?
לא!
אפלטון נתן למנהיגים ולהוגים שהגיעו אחריו נקודת התחלה.
במהלך המאות,
התאפשר לנו לבחון את הרעיונות הללו בכתיבה ובהתנסות,
קיבלנו את חלקם ודחינו אחרים.
אנחנו ממשיכים לזקק, לתקן ולערוך את רעיונותיו,
שהפכו לבסיס של העולם המודרני.