Više od stotinu godina,
telefonske tvrtke su pružale usluge prisluškivanja vladama.
Većinu tog vremena, ta pomoć bila je ručna.
Nadzor je provođen ručno, i žice su spajane rukom.
Pozivi su se snimali na vrpcu.
Ali kao i u mnogim drugim industrijama,
računarstvo je promijenilo sve.
Telefonske tvrtke ugradile su opcije nadzora
u samu srž svojih mreža.
Želim da ovo upijete na sekundu.
Naši telefoni i mreže koje nose naše pozive
su prvo uređene za prisluškivanje.
Prvo i najvažnije.
To znači da kada pričate sa supružnikom,
vašom djecom, kolegama ili liječnikom preko telefona,
netko bi mogao slušati.
Sad, taj netko može biti vaša vlada,
ali i druga vlada, strana tajna služba,
ili haker, ili kriminalac, ili netko tko vas uhodi
ili bilo tko drugi tko provali u sustav nadziranja,
tko provali u sustav nadziranja telefonskih tvrtki.
Ali dok su telefonske kompanije izgradile sustav nadzora kao prioritet,
tvrtke Silicijske doline nisu.
I učestalo u posljednjih par godina,
tvrtke iz Silicijske doline izgradile su snažnu enkripcijsku tehnologiju
u svoje komunikacijske tehnologije
što nadzor čini ekstremno teškim.
Na primjer, mnogi od vas imaju iPhone,
i ako ga koristite da biste poslali tekstualne poruke
drugim ljudima koji imaju iPhone,
te poruke ne mogu biti lako nadzirane.
I zapravo, Apple tvrdi,
da oni sami uopće ne mogu vidjeti poruke.
Također, ako koristite FaceTime da biste ostvarili audio poziv
ili video poziv sa nekim od prijatelja ilji voljenih,
to također ne može biti jednostavno nadzirano.
I ne radi se samo o Appleu.
WhatsApp, koji je sada u vlasništvu Facebooka
i koriste ga stotine milijuna ljudi diljem svijeta,
također je ugradio snažnu enkripcijsku tehnologiju u svoj proizvod,
što znači da ljudi na Globalnom Jugu mogu komunicirati
bez da njihova vlada, ponekad autoritarna,
prisluškuje njihove poruke.
Dakle, nakon 100 godina što su mogli prisluškivati telefonske pozive
bilo kada, bilo gdje,
možete zamisliti da vladini dužnosnici nisu bili najsretniji.
I zapravo, to se događa.
Vladini dužnosnici su ljuti.
I nisu ljuti što ti enkripcijski alati postoje.
Najviše ih smeta
što su tehnološke kompanije ugradile enkripciju u svoje proizvode
i uključile ju.
To što je uključena prilikom kupnje je najvažnije.
Ukratko, enkripcija je demokratizirana od strane tehnoloških kompanija.
Tako da vladini dužnosnici, kao britanski premijer David Cameron
smatraju da sva komunikacija -- e-mailovi, poruke, pozivi --
sve to treba biti dostupno vladi,
a enkripcija to otežava.
Sad, pogledajte -- suosjećam s njihovim stajalištem.
Živimo u opasno vrijeme u opasnom svijetu,
i tamo postoje strašno loši ljudi.
Postoje teroristi i druge prijetnje nacionalnoj sigurnosti
za koje pretpostavljam da svi želimo da NSA i FBI nadziru.
Ali te opcije nadzora imaju cijenu.
Razlog za to je
da ne postoji nešto kao teroristički laptop,
ili mobitel dilera droge.
Svi koristimo iste uređaje za komunikaciju.
To znači da ukoliko se pozivi dilera droge
ili terorista mogu nadzirati,
onda se mogu i naši, također.
I onda mislim da moramo pitati:
Treba li milijardu ljudi širom svijeta koristiti uređaje
koji će se moći prisluškivati?
Dakle, scenarij hakiranja sustava za nadziranje koji sam opisao --
to nije izmišljeno.
2009.
sustav za nazdor koje su Google i Microsoft ugradili u svoje mreže --
sustavi koji se koriste za zakonite zahtjeve za nadzorom
od strane policije --
ti sustavi su komprimitirani od strane kineske vlade,
jer je kineska vlada htjela utvrditi
koje njene agente je nadzirala američka vlada.
Na isti način,
2004., sustavi nadzora ugrađeni u mrežu
Vodafona Grčka -- najveće telefonske tvrtke u Grčkoj --
komprimitiran je od nepoznatog entiteta,
i ta opcija, opcija za nadzor,
korištena je za prisluškivanje grčkog premijera
i članova grčkog kabineta.
Strana vlada ili hakeri koji su to napravili nikad nisu uhvaćeni.
I zapravo, ovo je srž problema s ovim opcijama za nadzor,
ili stražnjim vratima.
Kada izgradite stražnja vrata u sustav za komunikaciju
ili komad tehnologije,
nemate nikakav način za kontrolu toga tko kroz njih prolazi.
Nemate način kontroliranja
da li će se koristiti s vaše ili tuđe strane,
od strane dobrih ili loših.
I zato, iz tog razloga, mislim da je bolje
graditi mreže koje su najsigurnije moguće.
Da, ovo znači da ćemo u budućnosti,
enkriciju koristiti da otežamo prisluškivanje.
To znači da će policiji biti teže hvatati
loše tipove.
Ali alternativa bi značila da živimo u svijetu
gdje bilo čiji pozivi ili poruke mogu biti nadzirani
od strane kriminalaca, uhoda i stranih službi nadzora.
I ja ne želim živjeti u tom svijetu.
I sada, sigurno imate alate
da se oduprete nadzoru vlade
na vašim telefonima i u vašim džepovima,
samo možda niste svjesni koliko su sigurni i snažni ti alati,
ili kako su zapravo slabi drugi načini komunikacije.
I zato, moja poruka vama je ova:
Trebamo koristiti te alate.
Moramo osigurati svoje pozive.
Moramo osigurati naše poruke.
Želim da koristite te alate.
Želim da kažete svojim bližnjima. Želim da kažete svojim kolegama.
Koristite ove alate za enkripciju komunikacije.
Ne koristite ih samo zato što su povoljni i laki,
nego ih koristite jer su sigurni.
Hvala vam.
(Pljesak)