(קולות של יער גשם)
בקיץ 2011, כתייר,
ביקרתי ביער הגשם בבורנאו בפעם הראשונה,
וכמו שאתם יכולים לדמיין,
אלה היו הקולות המהממים של היער שנגעו בי הכי הרבה.
יש את הקקפונה הקבועה הזו של רעש.
כמה דברים בלטו למעשה.
לדוגמה, זו ציפור גדולה, מקור הקרנף,
הזמזום הוא של הציקדה.
זו משפחה של גיבונים.
היא למעשה שרה אחד לשני למרחקים עצומים.
המקום בו זה הוקלט היה למעשה שמורת גיבונים,
לכן אתם יכולים לשמוע כל כך הרבה מהם,
אבל למעשה הרעש הכי חשוב שהגיע מהיער באותו זמן
היה זה שלא שמתי לב אליו,
ולמעשה אף אחד שם לא שם לב אליו.
אז, כמו שאמרתי, זו היתה שמורת גיבונים.
הם בילו את רוב זמנם בשיקום גיבונים,
אבל הם גם צריכים לבלות הרבה מזמנם
בהגנה על האזור מחטיבת עצים לא חוקית שמתרחשת בצד.
וכך אם ניקח את הקולות של היער
ולמעשה נשקיט את הגיבונים, את החרקים, והשאר,
ברקע, כל הזמן, בהקלטה ששמעתם,
היה הרעש של מסורי שרשרת במרחק.
היו להם שלושה שומרים במשרה מלאה שהיו מוצבים בשמורה
שהתפקיד שלהם היה למעשה לשמור נגד כריתה לא חוקית,
ויום אחד, הלכנו לטייל, שוב כתיירים, לתוך היער,
ותוך חמש דקות של הליכה,
נתקלנו במישהו שפשוט ניסר עץ,
חמש דקות של הליכה, כמה מאות מטרים מתחנת השומרים.
הם לא היו מסוגלים לשמוע את המסורים,
מפני שכמו ששמעתם, היער מאוד מאוד רועש.
זה הכה בי כלא מתקבל על הדעת שבזמנים המודרניים האלה,
כמה מאות מטרים מתחנת השומרים בשמורה,
שלמעשה אף אחד לא יכול לשמוע כשמישהו מפעיל מסור שרשרת.
זה נשמע בלתי אפשרי, אבל למעשה, זה מאוד נכון.
אז איך אנחנו עוצרים את הכריתה הבלתי חוקית?
זה באמת מפתה, כמהנדס, להגיע תמיד לפתרונות מתוחכמים,
פתרונות הייטק סופר משוגעים,
אבל למעשה, אתם ביער גשם.
זה חייב להיות פשוט, זה חייב להיות בעל יכולת הרחבה,
אז מה שגם הבחנו כשהיינו שם היה
שכל מה שאנחנו צריכים למעשה היה שם.
היינו יכולים לבנות מערכת שתאפשר לנו לעצור את זה
בשימוש במה שכבר שם.
מה היה שם? מה כבר היה ביער?
ובכן, היו לנו אנשים.
היתה לנו קבוצה שם שהיתה נחושה, שלושה שומרים במשרה מלאה,
שהיו מוקדשים לצאת ולעצור את זה,
אבל הם רק היו צריכים לדעת מה קורה שם ביער.
ההפתעה האמתית, והיא גדולה,
היתה שיש קישוריות ביער.
היה שרות סלולרי ממש באמצע שום מקום.
אנחנו מדברים על מאות קילומטרים מהכביש הכי קרוב,
בהחלט אין חשמל, אבל היתה קליטה סלולרית טובה,
האנשים האלה בערים היו בפייסבוק כל הזמן,
הם גולשים ברשת בטלפונים שלהם,
וזה סוג של גרם לי לחשוב שלמעשה זה יהיה אפשרי
להשתמש בקולות של היער,
לקלוט את הצלילים של מסורי השרשרת תיכנותית,
מפני שאנשים לא יכולים לשמוע אותם.
ולשלוח התרעה.
אבל אתם צריכים שיהיה לכם מכשיר למעלה בתוך העצים.
אז אם אנחנו נוכל להשתמש במכשיר להאזין לצלילים של היער,
להתחבר לרשת סלולרית ששם,
ולשלוח התרעה לאנשים על הקרקע,
אולי יוכל להיות לנו פתרון לבעיה הזו בשבילם.
אבל בואו ניקח רגע לדבר על שמירה על יערות הגשם,
מפני שזה משהו שבהחלט כולם שמענו עליו מאז ומתמיד.
אנשים בדור שלי שמעו על שמירה על יערות הגשם
מאז שהיו ילדים,
וזה נראה שהמסר מעולם לא השתנה:
אנחנו חייבים להגן על יער הגשם, זה סופר דחוף,
כך וכך מגרשי כדורגל הושמדו אתמול,
ועדיין, הנה אנחנו היום, בערך חצי מיער הגשם נשאר,
ויש לנו בעיות דחופות יותר פוטנציאלית כמו שינוי האקלים.
אבל למעשה, זו עובדה לא ידועה שלא הבנתי בזמנו:
בירוא יערות מביא ליותר גזי חממה
מכל מטוסי העולם, הרכבות, המכוניות, המשאיות והספינות יחד.
זהו התורם השני בחשיבותו לשינוי האקלים.
וגם, לפי האינטרפול,
כמעט 90 אחוז מהכריתה שמתרחשת ביערות הגשם
היא כריתה לא חוקית כמו הכריתה הלא חוקית שראינו.
אז אם אנחנו יכולים לעזור לאנשים ביער לאכוף את החוקים הקיימים,
אז למעשה אנחנו יכולים לאכול עמוק לתוך ה 17 אחוז האלה
ושפוטנציאלית תהיה לנו השפעה עיקרית בטווח הקצר.
זו אולי באמת תהיה הדרך הכי זולה ומהירה להלחם בשינוי האקלים.
אז הנה המערכת שדמיינו.
היא נראית סופר היי טק.
ברגע שצליל של מסור שרשרת נשמע ביער,
המכשיר מזהה את הצליל של המסור.
הוא שולח התרעה דרך רשת ה GSM הרגילה שכבר שם
לשומר בשדה
שיכול למעשה להגיע בזמן אמת ולעצור את הכריתה.
זה לא יותר לצאת ולמצוא את העץ שנכרת.
זה לא לראות את עץ מלווין
באזור שנכרת לגמרי,
זה טיפול בזמן אמת.
אז אמרתי שזה הפתרון הכי זול והמהיר ביותר לעשות זאת,
אבל למעשה, בעצם, כמו שראיתם, הם לא היו מסוגלים לעשות את זה,
אז זה אולי לא הכי מהיר וזול.
אבל אם המכשירים בעצים היו למעשה טלפונים סלולריים,
זה היה יכול להיות ממש זול.
מאות מליוני טלפונים סלולוריים נזרקים כל שנה,
מאות מליונים בארצות הברית בלבד,
בלי לספור את שאר העולם, שכמובן אנחנו צריכים,
אבל למעשה, טלפונים סלולריים הם מעולים.
הם מלאים בחיישנים.
הם יכולים להאזין לצלילים של היער.
אנחנו חייבים להגן עליהם.
אנחנו צריכים לשים אותם בקופסה שאתם רואים פה,
ואנחנו צריכים לתת להם כוח.
לתת כוח זה אחד האתגרים ההנדסיים הכי גדולים
שהיינו צריכים להתמודד איתם,
מפני שלהעביר כוח לטלפון סלולרי מתחת לכיפת העצים,
כל סוג של כוח סולרי מתחת לחופת העצים,
זה עדיין בעיה שלא נפתרה,
וזה עיצוב הפאנל הסולרי היחודי שאתם רואים פה,
שלמעשה בנוי גם הוא מתוצרים ממוחזרים של תהליכים תעשייתיים.
אלה רצועות שנחתכות.
אז זה אני מרכיב את הכל יחד
במוסך של הורי למעשה.
תודה רבה להם שאפשרו לי לעשות זאת.
כמו שאתם רואים, זה מכשיר בתוך העץ.
מה שאתם יכולים לראות מפה, אולי, זה שהן די חבויות
למעלה על צמרת העצים ממרחק.
זה חשוב, מפני שלמרות שהם מסוגלים לשמוע את רעשי המסורים
למרחק של עד קילומטר,
מה שמאפשר להם לכסות בערך שלושה קילומטר רבועים,
אם מישהו היה לוקח אותם, זה היה משאיר את האזור לא מוגן.
אז האם זה עובד למעשה?
ובכן, כדי לבחון את זה, לקחנו את זה חזרה לאינדונזיה,
לא לאותו מקום, אלא למקום אחר,
לשמורת גיבונים אחרת
שאויימה יום יומית על ידי כריתה לא חוקית.
ביום השני ממש, היא תפסה קולות של מסורים לא חוקיים.
היינו מסוגלים לקבל התרעה בזמן אמת.
קיבלתי אימייל לטלפון שלי.
למעשה, רק טיפסנו על העץ. כולם רק ירדו.
כל החברה האלה עישנו סיגריות,
ואז קיבלנו את האימייל, וכולם נהיו בשקט,
ולמעשה הייתם יכולים לשמוע את המסור
ממש ממש עמום ברקע,
אבל אף אחד לא שם לב עד לאותו רגע.
וכך יצאנו למעשה לעצור את הכורתים האלה.
הייתי די עצבני.
זה הרגע בו למעשה הגענו קרוב למקום בו היו הכורתים.
זה הרגע בו אתם יכולים לראות איפה אני למעשה מתחרט
אולי על כל המאמץ.
אני לא ממש בטוח מה בצד השני של הגבעה.
הבחור הזה הרבה יותר אמיץ ממני.
אבל הוא הלך, אז הייתי חייב ללכת, עליתי למעלה,
ולמעשה, הוא עבר את הגבעה,
והפריע לכורתים במעשה.
עבורם, זו היתה כזו הפתעה --
מעולם לא הפריעו להם בעבר --
שזה היה כל כך מרשים אפילו עבורם,
ששמענו מהשותפים שלנו שהם לא חזרו מאז.
הם היו, למעשה, חברה נהדרים.
הם הראו לנו איך כל התהליך עובד,
ומה שהם באמת שיכנעו אותנו בנקודה ההיא היה
שאם אתם יכולים להופיע בזמן אמת ולעצור אנשים,
זה מספיק מרתיע שהם לא יחזרו.
אז --
תודה לכם. (מחיאת כפיים)
השמועה על זה התפשטה, כנראה בגלל שאמרנו להרבה אנשים,
ולמעשה, דברים די מדהימים התחילו להתרחש.
אנשים מסביב לעולם התחילו לשלוח לנו אימיילים, שיחות טלפון.
מה שראינו היה שאנשים ברחבי אסיה,
אנשים ברחבי אפריקה, אנשים ברחבי דרום אמריקה,
הם אמרו לנו שהם יכולים להשתמש בזה גם,
ומה שהכי חשוב,
מה שגילינו שחשבנו שיכול להיות יוצא דופן,
ביער היתה קליטה סלולרית טובה.
זה לא היה יוצא דופן, אמרו לנו,
ובעיקר בקצוות היער שנמצאים תחת הסכנה הגדולה ביותר.
ואז משהו באמת מדהים התרחש,
וזה שאנשים התחילו לשלוח לנו את הסלולריים הישנים שלהם.
אז למעשה מה שיש לנו עכשיו זו מערכת
בה אנחנו יכולים להשתמש באנשים על הקרקע, אנשים שכבר שם,
שיכולים גם לשפר וגם להשתמש בקישוריות הקיימת,
ואנחנו משתמשים בסלולרים ישנים שנשלחים אלינו
על ידי אנשים מכל רחבי העולם
שרוצים שהטלפונים שלהם יעשו משהו אחר בחיים אחרי המוות שלהם,
אפשר להגיד.
ואם שאר המכשיר יכול להיות ממוחזר לגמרי,
אז אנחנו מאמינים שזה מכשיר עם מחזור חיים מלא.
אז שוב, זה לא הגיע בגלל סוג כלשהו של פתרון היי טקי.
זה פשוט הגיע משימוש במה שכבר היה שם,
ואני משוכנע לגמרי שאם זה לא היה טלפונים,
שתמיד יהיה שם מספיק
שתוכלו לבנות ממנו פתרונות דומים
שיכולים להיות מאוד אפקטיביים בהקשרים חדשים.
תודה רבה לכם.
(מחיאות כפיים)