Bíró: "Csendet, csendet!
Szóval, ki a vádlott?"
Felperes: ''Biró úr, ő itt Kleopátra, Egyiptom királynője,
aki női fortélyaival Róma két legkiválóbb tábornokát tette tönkre,
és ez a Köztársaság végéhez vezetett.''
Alperes: ''Biró úr, ő itt Kleopátra,
a történelem egyik legbefolyásosabb női alakja,
akinek uralkodása közel 22 év stabilitást és jólétet hozott Egyiptomnak.''
B: ''Miért nem tudjuk azt se, hogy nézett ki?''
A: ''A legtöbb kép és leírás jóval halála után készült
i.e. az első században,
csakúgy, mint a legtöbb róla írt történet.''
B: ''Akkor mit tudunk valójában?"
A: "VII. Kleopátra a Ptolemaiosz-dinasztia utolsó uralkodója volt Egyiptomban,
egy makedóniai görög család tagjaként,
Nagy Sándor hódítása után.
Alexandriában együtt uralkodott testvérével,
aki férje is volt egyben,
mígnem az száműzte őt.''
B: ''De mi köze van mindennek Rómához?''
A: ''Egyiptom hosszú ideje Róma tagállama volt,
és Kleopátra apja nagy adósságot halmozott fel a Köztársaságban.
Miután Julius Caesar legyőzte a római polgárháborúban,
Pompeius tábornok Egyiptomban kért menedéket,
de ehelyett Kleopátra testvére kivégeztette.''
B: ''Caesarnak ezt biztos tetszett.''
A: ''Valójában helytelennek tartotta és az adósság visszafizetését követelte.
Elfoglalhatta volna Egyiptomot,
de Kleopátra meggyőzte, hogy inkább ültesse vissza őt a trónra."
F: ''Úgy tudjuk elég meggyőző volt.''
A: ''És miért ne lett volna? Kleopátra egy lenyűgöző nő volt.
Hadsereget vezetett 21 évesen,
több nyelvet beszélt,
és a világ legjobb könyvtárainak városában tanult
az kor legnagyobb tudósaitól.''
B: ''Hmm.''
F: ''Hónapokig visszatartotta Cézárt Egyiptomban, míg Rómában várták.''
A: ''Caesar nem csak szórakozott.
Lenyűgözte az egyiptomi kultúra és tudás,
és sokat tanult az ott töltött idő alatt.
Visszatérése után megreformálta a naptárat,
népszámlálást rendelt el,
terveket készített egy közkönyvtár építéséhez,
és az infrastruktúrára több újítást is javasolt."
F: ''Igen, ez mind nagyon ambiciózus, épp ezért ölték meg.''
A: ''Ne a királynőt okold Róma furcsa politikájáért.
Az ő feladata az Egyiptom feletti uralkodás volt, amit jól végzett.
Stabilizálta a gazdaságot,
megbirkózott a bürokráciával,
és megfékezte a korrupciót papok és hivatalnokok segítségével.
Szárazságok idején megnyitotta a magtárakat a nép előtt,
és bevezette az adóamnesztiát,
mindeközben megőrizte királysága stabilitását és önállóságát,
nem voltak lázadások uralkodása hátralevő részében.''
B: ''Akkor mi a baj?''
F: ''Caesar halála után az idegen királynő többet nem szólhatott bele Róma ügyeibe.''
A: ''Valójában a rómaiak kérték segítségét.
Nem tehetett mást, mint hogy támogatta Octavianust és Marcus Antoniust,
hogy bosszút álljanak Caesarért, ha más okból nem, hát a fiúk miatt.
F: "És persze Marcus Antonius részesült az ő különleges támogatásában.''
A: ''Miért fontos ez?
Miért nem törődik senki
Caesar és Marcus Antonius számtalan másik viszonyával?
Miért feltételezzük, hogy ő kezdeményezte a kapcsolatot?
És miért csak a befolyásos nőket határozza meg szexualitásuk?''
B: ''Csendet!''
F: ''Kleopátra és Antonius egy csapást jelentettek.
Megsértették a Köztársaságot a nevetséges ünnepségeikkel
arany trónon ülve
és istenekként öltözve fel,
míg végül Octavianus mindenkit meggyőzött Rómában nagyzásukról.''
A: ''Mégis Octavianus támadta meg Antoniust,
foglalta el Egyiptomot,
és kiáltotta ki magát császárnak.
A Köztársaság végét a rómaiaknak a befolyásos nőktől való félelme okozta,
nem maga a nő.''
B: ''Milyen ironikus.''
A: "Kleopátra története Róma ellenségeinek jegyzeteiben maradt fent,
amit később az írók kitöltöttek pletykákkal és sztereotípiákkal.
Talán soha nem tudjuk meg életének és uralkodásának teljes történetét,
de elválaszthatjuk a tényeket a pletykáktól,
ha tárgyalásra visszük a történelmet."