Koliko vas je čulo za PMS?
Svi, je li tako?
Svi znamo da žene malo polude
neposredno prije mjesečnice,
da ih menstrualni ciklus baci u hormonalni ringišpil
nerazumnosti i živčanosti.
Postoji opća pretpostavka
da promjene u reproduktivnim hormonima uzrokuju intenzivne osjećaje
i da je velika većina žena pogođena time.
Pa, ja sam tu da vam kažem da znansveni dokazi govore
da nijedna od ovih pretpostavki nije točna.
Ja sam tu da vam prenesem dobre vijesti o PMS-u
Ali prvo, pogledajmo koliko je ideja o PMS-u
ukorijenjena u američku kulturu.
Ako proučite novine ili članke u časopisima
primjetit ćete koliko je raširena ideja da svaka žena ima PMS
U jednom članku u časopisu Redbook s naslovom "Ti: Bez PMS-a,"
čitatelji su saznali da između 80 i 90 posto žena pati od PMS-a.
L.A. Muscle časopis upozorava svoje čitatelje
da između 40 i 50 posto žena pati od PMS-a,
i da on ima važnu ulogu u mentalnom i fizičkom zdravlju žena,
a prije nekoliko godina, čak je i Wall Street Journal
objavio članak o kalciju kao sredstvu borbe s PMS-om
pitajući svoje čitateljice,
"Pretvarate li se u vješticu svaki mjesec?"
Promatrajući sve ove članke, zaključujete da sigurno postoji hrpa istraživanja
koja potvrđuju ovu široko poznatu prirodu PMS-a
Međutim, nakon pet desetljeća istraživanja
ne postoji opća suglasnost, o definiciji, uzroku,
liječenju, ili čak postojanju PMS-a.
Kako ga najčešće definiraju psiholozi,
PMS podrazumijeva negativno ponašanje, kognitivne i fizičke simptome
od vremena ovulacije do menstruacije
Ali evo gdje postaje zamršeno,
Preko 150 različitih simptoma je korišteno za dijagnozu PMS-a,
a ovo su samo neki od njih.
Želim biti jasna ovdje.
Ne kažem da žene nemaju neke od ovih simptoma
Ono što govorim je da postojanje nekih od ovih simptoma
ne znači i mentalni poremećaj,
i kada psiholozi detektiraju poremećaj
koji je tako nejasno definiran,
to obilježje konačno postaje besmisleno.
Sa ovako širokim i dugačkim popisom simptoma,
Moguće je da ja imam PMS, da vi imate PMS
dečko u trećem redu može imati PMS
moj pas može imati PMS. (Smijeh)
Neki istraživači tvrde da treba imati pet simptoma
Neki kažu tri.
Drugi istraživači tvrde da simptomi nešto znače
jedino ako vas jako uznemiruju,
a drugi govore da su manji simptomi jednako važni.
Dugi niz godina, zbog nepostojanja standardizacije
kod definiranja PMS-a
kada su psiholozi pokušali izvijestiti o stopi rasprostranjenosti
njihove procjene su se protezale od 5 posto žena
do 97 posto žena,
tako da u isto vrijeme skoro nitko nije imao PMS, ali i skoro svi.
Općenito, nedostaci u metodama istraživanja PMS-a su bili značajni.
Mnoga istraživanja su tražila žene da svoje simptome retrospektivno poredaju
gledajući u prošlost i oslanjajući se na sjećanja
za što je poznato da izvješće o PMS-u učini prenapuhanim.
u usporedbi sa onim što se naziva prospektivno izvješće,
koje uključuje svakodnevni unos simptoma u dnevnik
u razdoblju od najmanje 2 mjeseca zaredom
Mnoge studije su se usredotočile isključivo na bjelkinje, iz srednje klase
zbog čega je problematično primijeniti rezultate istraživanja na sve žene.
Znamo da postoji snažna kulturološka sastavnica u vjerovanju postojanja PMS-a
zato što se za njega gotovo i ne zna izvan zapadnih zemalja.
Treće, mnoga istraživanja nisu uspjela koristiti kontrolne grupe
Ako želimo razumjeti posebne karakteristike
žena koje imaju PMS,
moramo biti u mogućnosti usporediti ih sa ženama koje nemaju PMS.
I na kraju, korišteno je puno različitih vrsta upitnika
za dijagnoziranje PMS-a, koji su se usredotočili na različite simptome.
simptome trajanja i jačine.
Kako bi proveli pouzdano istraživanje bilo kojeg stanja,
znanstvenici se moraju složiti oko specifičnih karakteristika
koje uzrokuju to stanje
tako da svi govore o istoj stvari
a kod PMS-a to nije bio slučaj.
Međutim, 1994.,
Dijagnostički i Statistički Priručnik Mentalnih Poremećaja
poznat kao (DSM), srećom --
također je priručnik za stručnjake mentalnog zdravlja --
oni su redefinirali PMS u PMDD
Premenstrualni disforični poremećaj
A disforija se odnosi na osjećaj uzrujanosti i nelagode.
Prema novim uputstvima DSM-a, (Dijagnostički i Statistički Priručnik Mentalnih Poremećaja)
u većini menstrualnih ciklusa prošle godine
najmanje 5 od 11 mogućih simptoma
mora se pojaviti u tjednu prije nego menstruacija započne;
simptomi se moraju pojačati nakon što menstruacija započne;
i simptomi ne smiju postojati tjedan dana nakon što je menstruacija završila
Jedan od tih simptoma mora biti sa popisa ova četiri:
značajne promjene raspoloženja, živčanost tjeskoba, ili depresija.
Ostali simptomi mogu biti sa prvog slajda
ili sa drugog slajda
uključujući simptome poput osjećaja gubitka kontrole
i promjene u spavanju ili apetitu.
Također DSM sada propisuje da simptomi
trebaju biti povezani sa klinički značajnim neraspoloženjem --
treba postojati neka vrsta smetnje u radu
ili u školi ili socijalnim vezama --
i ti simptomi i jakost simptoma sada trebaju biti dokumentirani
vodeći dnevnik za najmanje dva ciklusa zaredom.
I na kraju, DSM nalaže da emocionalni poremećaj
mora biti više od jednostavnog pogoršanja zbog već postojećeg poremećaja.
Znanstveno govoreći, ovo je poboljšanje.
Sada imamo ograničen broj simptoma,
i velik utjecaj na funkcioniranje koji je nužan,
i bilježenje i vremenski okvir simptoma su postali vrlo specifični.
Dakle, koristeći ove kriterije
i gledajući najnovija istraživanja,
primjećujemo da u prosjeku,
tri do osam posto žena pati od PMDD-a.
Niti sve žene, niti mnoštvo žena,
niti većina žena, čak ni puno žena:
tri do osam posto.
Za sve ostale, varijable poput stresnih događaja ili veselih prigoda
ili čak dan u tjednu
snažnije utječu na raspoloženje, nego razdoblje u mjesecu,
i ovo je informacija koju znanstvena zajednica posjeduje
od 1990-ih.
Moji kolege i ja smo 2002. g. objavili članak
koji opisuje istraživanje PMS-a i PMDD-a,
i nekoliko sličnih članaka se pojavilo u novinama psihološke tematike
Pitanje je, zašto ova informacija nije došla do javnosti?
Zašto ovi mitovi opstaju?
Pa, zasigurno navala poruka koje žene primaju
iz knjiga, sa televizije, iz filmova i s interneta da svi dobivaju PMS
traje jako dugo i uvjerava ih da je to zasigurno istina
Istraživanja nam govore da što više žena vjeruje da sve ostale dobivaju PMS
veća je šansa da će pogrešno tvrditi da ga i ona ima.
Reći ću vam što mislim pod pojmom "pogrešno"
Možda ćete ju pitati: "Imate li PMS?"
i ona će reći da,
ali, kada 2 mjeseca vodi dnevnik
o psihološkim simptomima
ne postoji povezanost između njezinih simptoma
i razdoblja u mjesecu
Još jedan razlog opstojnosti mita o PMS-u
ima veze sa tijesnim granicama uloga žene.
Feministički psiholozi poput Joan Chrisler
sugeriraju da prihvaćanje obilježja PMS-a
dozvoljava ženama da iskažu emocije koje bi se inače tumačile neotmjenima.
Skoro pa opća definicija dobre žene je
da je to ona koja je sretna, puna ljubavi, brižna
i uživa u toj ulozi.
Pa, PMS je postao dozvola za ljutnju, prigovaranje, živčanost
bez gubljenja titule dobre žene.
Znamo da varijable u ženinu okruženju
imaju veći utjecaj na stvaranje ljutnje nego njezini hormoni.
ali kada ljutnju pripiše hormonima,
ona se rješava odgovornosti ili kritike.
"Oh, nije ona takva inače. To je izvan njene kontrole."
Iako ovo može biti koristan alat, služi obezvređivanju ženskih emocija.
Kada ljudi na ljutnju žene reagiraju
mišlju: "Oh, ono vrijeme u mjesecu je,"
mogućnost da ju shvate ozbiljno ili da utječe na promjenu je jako ograničena
Dakle, tko još ima koristi od mita o PMS-u?
Pa, mogu vam reći da je liječenje PMS-a
postao profitabilna, rastuća industrija.
Amazon.com trenutno nudi preko 9.000 knjiga o liječenju PMS-a.
Brza pretraga na Google-u pokazat će izobilje
klinika, radionica i seminara.
Ugledni internetski izvori medicinskih informacija
poput WebMD ili Mayo Clinic navode PMS kao poznati poremećaj
Nije poznati poremećaj, ali oni ga navode
I oni također navode lijekove koje su liječnici prepisali za liječenje,
poput antidepresiva ili hormona.
Interesantno, obje stranice tvrde da uspjeh lijekova
u liječenju PMS-a varira od žene do žene.
Pa, to nema smisla.
Ako imaš jasan poremećaj sa jasnim uzrokom,
što bi PMS i trebao biti
onda bi liječenje trebalo poboljšati stanje velikom broju žena.
Ovo nije bio slučaj sa ovim liječenjem,
i FDA propisi govore da veliki dio ciljane populacije mora vidjeti
značajna klinička poboljšanja
kako bi se lijek smatrao učinkovitim.
Dakle ništa od toga nismo imali u ovim takozvanim liječenjima.
Međutim, financijska dobit u održavanju mita
da je PMS uobičajen mentalni poremečaj
i da je izlječiv je prilično pozamašna.
Kada ženama propišu lijekove poput antidepresiva ili hormona
medicinski protokol zahtjeva da imaju liječnički pregled svaka 3 mjeseca.
To je puno posjeta doktoru.
Farmaceutske tvrtke ubiru neopisive profite
kada su žene uvjerene da trebaju uzimati propisane lijekove
tijekom cijelog reprodukcijskog razdoblja.
Lijekovi bez recepta poput Midola
čak tvrde da liječe simptome poput napetosti i živčanosti,
iako sadrže samo diuretik, analgetik
i kofein.
Daleko od toga da ću ja raspravljati o čarobnim moćima kofeina
ali smatram da smanjenje napetosti nije jedna od njih
Od 2002., Midol promovira Teen Midol adolescentima.
Ciljaju na mlade djevojke vrlo rano,
da ih uvjere da svatko dobiva PMS i da će ih učiniti čudovištima.
ali čekaj, postoji nešto što možeš poduzeti u vezi toga:
Uzmi Midol i opet ćeš biti ljudsko biće
U 2013., Midol je ostvario 48 milijuna dolara prinosa od prodaje,
Iako je održavanje mita o PMS-u unosno za neke,
dolazi do ozbiljnih štetnih posljedica za žene.
Prvo, to pridonosi medikalizaciji
ženskog reproduktivnog zdravlja.
Medicinsko polje ima dugu povijest gledanja
na ženski reproduktivni proces, kao na bolesti koje zahtijevaju liječenje,
i to je došlo na naplatu,uključujući pretjeran broj poroda carskim rezom,
histeroktomiju i propisane tretmane hormonima
koji su više pogoršali nego poboljšali zdravlje žena.
Drugo, mit o PMS-u također pridonosi sterotipizaciji žena
kao iracionalnih i preemotivnih.
Kada se mesntrualni ciklus opisuje kao hormonalni ringišpil
koji pretvara žene u bijesne zvijeri,
kompetntnost svih žena lako postaje upitna
Žene su ostvarile ogroman napredak u radnoj snazi,
ali još uvijek je premalen broj žena na najvišim pozicijama,
primjerice u vladama ili poslovnom svijetu,
i kada razmislimo o tome tko može bit dobar upravitelj ili senator,
netko tko ima kvalitete poput racionalnosti, odlučnosti, kompetitivnosti
prvo padaju na um
i u našoj kulturi to više zvuči kao muškarac nego kao žena
i mit o PMS-u pridonosi tome.
Psiholozi znaju da raspoloženja žena i muškaraca
imaju više sličnosti nego razlike.
U jednom istraživanju žene i muškarci su praćeni četiri do šest mjeseci
i utvrđeno je da je broj promjena raspoloženja koje su doživjeli
i da razlika u jakosti tih promjena nije postojala
I na kraju, mit o PMS-u odvlaći žene od suočavanja
sa pravim problemima koji uzrokuju emocionalnu uznemirenost.
Individualni problemi poput kvalitete veze ili radnih uvjeta
ili društveni problemi poput rasizma ili seksizma, svakodnevna borba sa siromaštvom
su jako povezani sa dnevnim raspoloženjem.
Metenje emocija pod tepih PMS-a
odvlači žene od razumijevanja izvora njihovih negativnih emocija,
ali također oduzima priliku za poduzimanje akcije da ih se promijeni.
Tako da su dobre vijesti o PMS-u
da dok nek žene imaju neke simptome zbog menstrualnog ciklusa,
velika većina nema mentalni poremečaj.
One idu na posao ili u školu, brinu o svojoj obitelji
i funkcioniraju na normalnoj razini.
Znam da su emocije i raspoloženje žena i muškaraca
više slične nego različite,
zato odbacimo umorni, stari mit PMS-a o ženama vješticama
i prihvatimo stvarnost visoko emocionalnog i profesionalnog funkcioniranja
koju velika većina žena proživljava svaki dan.
Hvala vam.
(Pljesak)