1965-ben a 17 éves középiskolás, Randy Gardner
264 órát töltött ébren.
Vagyis 11 napot, hogy lássa, hogyan birkózik meg az alváshiánnyal.
A második napon a szemei nem fókuszáltak.
Aztán nem volt képes tapintás útján azonosítani a tárgyakat.
A harmadik napon Gardner kedvetlen volt és nem volt koordináló képessége.
A kísérlet végére összpontosítási nehézségei voltak,
ki-kihagyott a rövidtávú memóriája,
paranoiás lett,
és hallucinálni kezdett.
Jóllehet, Gardner helyrejött maradandó
lelki vagy testi problémák nélkül,
másoknál az alvás megvonása hormonzavarokat,
betegségeket,
és – rendkívüli esetekben – halált okozhat.
Csak most kezdjük érteni, miért alszunk,
de tudjuk, hogy elengedhetetlen.
A felnőtteknek éjszakánként hét-nyolc óra alvásra van szükségük,
a serdülőknek pedig körülbelül tízre.
Álmosak leszünk, amikor a testünk jelzi az agynak,
hogy fáradtak vagyunk,
és amikor a környezetünk jelzi, hogy besötétedett.
A megjelenő altató hatású vegyi anyagok
– mint az adenozin és a melatonin –
könnyű álomba ringatnak, amely aztán elmélyül,
s ettől lassul a légzésünk és a szívverésünk
és ellazulnak az izmaink.
A nem-REM alvás során a DNS regenerálódik,
és másnapra a testünk feltöltődik.
Az Egyesült Államokban
becslések szerint a felnőttek 30% és a serdülők 66%-a
rendszeresen kialvatlan.
Ez nem csak apró kellemetlenség.
Az alváshiány komoly testi problémákat okoz.
Az alváshiány
a tanulásra,
a memorizálásra,
a kedvünkre
és a reakcióidőnkre is kihat.
Az alváshiány okozhat gyulladást,
hallucinációt,
magas vérnyomást,
sőt a cukorbetegséghez és az elhízáshoz is hozzájárul.
2014-ben egy futballrajongó meghalt,
miután 48 órán át nézte a Világkupa mérkőzéseit.
A halál oka végső soron agyvérzés volt.
A tanulmányok szerint a rendszeresen kevesebb, mint hat órát alvóknál
négy és félszeresére nő az agyvérzés kockázata
a hét-nyolc órát alvókhoz képest.
Egy ritka genetikai mutációt hordozó embercsoport számára
az álmatlanság mindennapos.
A betegség halálos családi álmatlanság néven ismert.
A kór a testet szörnyű ébrenléti állapotban tartja,
és megakadályozza, hogy az álom szentélyébe lépjen.
Hónapok vagy évek múlva
ez a fokozatosan romló betegség demenciát és halált okoz.
Hogy tud az alvás megvonása ennyi szenvedést okozni?
A tudósok szerint az agyban
káros anyagok gyülemlenek fel.
Amikor ébren vagyunk,
a sejtek aktívan használják az energiaforrásainkat,
melyek melléktermékekké bomlanak,
pl. az adenozinra.
Az adenozin felgyűlik a szervezetben,
és megjelenik az alvásigény, vagyis lassan elnyom az álom.
A koffein blokkolja az adenozint érzékelő receptorokat.
Az agyban más káros anyagok is felhalmozódnak,
és ha nem távolítjuk el őket, túlterhelik az agyat
és a kialvatlanság számos negatív tünetéhez vezetnek.
Mi történik ennek megelőzésére az agyban alvás közben?
A tudósok felfedezték a glimpatikus rendszert,
egy tisztító mechanizmust, amely eltávolítja a káros anyagokat,
és főleg alvás közben aktív.
A rendszer a sejtek között felgyülemlő mérgező melléktermékek eltávolítására
az agy-gerincvelői folyadékot használja.
A nyirokedényeket, amelyeken keresztül az immunsejtek közlekednek,
nemrég fedeztek fel az agyban.
Szerepük lehet a naponta felhalmozott káros anyagok eltávolításában is.
A tudósok folytatják az alvás regeneráló mechanizmusának tanulmányozását,
mi pedig biztosak lehetünk abban, hogy a nyugodt alvásra szükségünk van
testi és szellemi egészségünk megóvásához.