Chcel by som vám dnes povedať
o zložitej téme, ktorá mi je blízka,
bližšia, než si možno viete predstaviť.
Do Británie som prišiel pred 21 rokmi
a hľadal som tu azyl.
Mal som 21.
Bol som donútený opustiť Konžskú demokratickú republiku,
môj domov, kde som pôsobil ako študentský aktivista.
Túžim po tom, aby sa moje deti mohli stretnúť
s mojou rodinou v Kongu.
Chcem vám povedať, čo má Kongo s vami spoločné.
Avšak najprv by ste mi mohli urobiť láskavosť.
Mohli by ste siahnuť do svojich vreciek
a vytiahnuť mobilné telefóny?
Cítite tú známu váhu,
vaše prsty sa prirodzene skĺznu k tlačidlám.
(Smiech)
Viete si bez neho predstaviť život?
Spája nás s našimi milovanými,
s rodinou, priateľmi, kolegami
doma i v zahraničí.
Je to symbol prepojeného sveta.
Ale to, čo držíte v ruke, zanecháva krvavú stopu,
a všetko to smeruje k jednému nerastu:
tantalu, ktorý sa ťaží v Kongu ako coltan (kolumbit-tantalit).
Je to nehrdzavejúci tepelný vodič.
Uchováva energiu v našich mobilných telefónoch,
Playstationoch a laptopoch.
Ako zliatina sa používa v leteckom a kozmickom priemysle
a v zdravotníckych zariadeniach.
Je taký silný,
že nám stačia maličké množstvá.
Bolo by skvelé, keby tu príbeh končil.
Nanešťastie to, čo držíte v ruke,
neumožnilo len fantastický technologický pokrok
a rozmach priemyslu,
ale taktiež aj prispelo k nepredstaviteľnému
ľudskému trápeniu.
Od roku 1996 zomrelo v Konžskej demokratickej republike
viac ako 5 miliónov ľudí.
Nespočetné množstvo žien, mužov a detí
bolo znásilnených, mučených alebo zotročených.
Znásilňovanie je nástrojom vojny,
vyvoláva strach
a vyľudňuje celé oblasti.
Honba za dolovaním tohto minerálu
nielen prispela, ale podnietila
prebiehajúcu vojnu v Kongu.
Ale ešte nezahadzujte svoje mobily.
30 000 detí bolo odvedených
a sú nútené bojovať v ozbrojených skupinách.
Kongo má neustále hrozné výsledky
v globálnych hodnoteniach zdravia a chudoby.
Je pozoruhodné, že Environmentálny program OSN
odhaduje bohatstvo krajiny
na vyše 24 biliónov dolárov.
Štátom regulovaný banský priemysel skolaboval
a kontrola nad baňami
sa rozštiepila.
Coltan bez problémov ovládajú ozbrojené skupiny.
Jednou z nelegálnych obchodných ciest
je tá cez hranicu s Rwandou,
kde sa konžský tantal maskuje za rwandský.
Ale nezahadzujte ešte svoje mobily,
pretože tou neuveriteľnou iróniou je to,
že technológia, ktorá vrhla na Kongo
neudržateľné a ničivé požiadavky,
je presne tá istá technológia,
ktorá nás na túto situáciu upozornila.
O situácii v Kongu
a v baniach vieme veľa
len vďaka forme komunikácie,
ktorú umožňujú mobilné telefóny.
Presne ako počas Arabskej jari,
voliči v nedávnych voľbách v Kongu mohli
posielať textové správy
z miestnych volebných miestností do centrály
v hlavnom meste Kinshasa
a tesne po vyhlásení výsledkov
sa diaspóra spojila s Carterovým centrom,
s katolíckou cirkvou a inými pozorovateľmi,
aby upriamili pozornosť na nedemokratický výsledok.
Mobilný telefón dal ľuďom na celom svete
dôležitý nástroj k dosiahnutiu ich politickej slobody.
Naozaj priniesol prevrat v tom,
ako na našej planéte komunikujeme.
Dovolil, aby sa udiali dôležité
politické zmeny.
Takže,
čelíme paradoxu.
Mobil je nástrojom slobody
a nástrojom utláčania.
V TED-e sa vždy
oslavovalo, čo pre nás dokáže technológia urobiť,
myslím technológiu v hotovej podobe.
Je čas,
aby sme sa pýtali otázky o technológii.
Odkiaľ prichádza?
Kto ju robí?
A prečo?
Som tu, hovorím priamo s vami,
s komunitou TED-u,
a so všetkými, ktorí to pozerajú na obrazovke,
na mobile, po celom svete,
v Kongu.
Každá technológia je tu pre nás, aby sme komunikovali
a každá technológia je tu na to, aby tieto informácie šírila.
V súčasnosti
neexistuje žiadne jasné riešenie spravodlivého obchodu,
ale zaznamenali sme obrovský pokrok.
USA nedávno schválili legislatívu,
zacielenú na korupciu a zneužívanie moci v Kongu.
Súčasná legislatíva Británie sa môže použiť rovnako.
Vo februári Nokia odhalila svoju novú politiku
ohľadom zaisťovania zdrojov z Konga.
Existuje aj petícia pre Apple,
aby vytvorili bezkonfliktný iPhone.
Vedú sa kampane,
ktoré sa šíria po univerzitách,
aby boli ich fakulty bez konfliktov.
Ale ešte sme to nedosiahli.
Musíme pokračovať vo vyvíjaní tlaku
na telefónne spoločnosti
aby zmenili svoj postup získavania zdrojov.
Keď som pred 21 rokmi po prvýkrát prišiel do Británie,
cnelo sa mi po domove.
Chýbala mi rodina i priatelia, ktorých som tam zanechal.
Komunikácia bola nesmierne náročná.
Posielanie a prijímanie listov trvalo mesiace,
ak ste mali šťastie. Často nikdy neprišli.
Aj keď som si mohol dovoliť
zaplatiť telefonáty domov,
podobne, ako väčšina ľudí v Kongu,
ani moji rodičia nemali telefón.
Dnes môžu moji dvaja synovia
David a Daniel
hovoriť s mojimi rodičmi a spoznať ich.
Prečo by sme mali dovoliť,
aby bol taký úžasný, geniálny a dôležitý produkt
príčinou nepotrebného utrpenia
ľudských bytostí?
Vyžadujeme spravodlivý obchod s jedlom
a spravodlivý obchod s oblečením.
Je na čase požadovať spravodlivý obchod s telefónmi.
Toto je myšlienka, ktorá stojí za rozšírenie. Ďakujem.
(Potlesk)