Když přemýšlíte o okamžiku, kdy Archimédes zvolal „Heuréka!“,
asi se vám vybaví tohle.
Jak se ukazuje, mohlo to vypadat spíše takto.
Ve třetím století před Kristem, Hierón, král sicilského města Syrakus,
vybral Archiméda, aby dohlížel
nad technickým projektem nevídaných rozměrů.
Hierón zadal stavbu plachetnice
50krát větší, než byla standardní starověká válečná loď,
a nazval ji Syrakúsia podle svého města.
Hierón chtěl postavit nějvětší loď vůbec,
která měla sloužit jako dar
egyptskému králi Ptolemaiovi.
Ale mohla vůbec loď o velikosti paláce plout?
V Archimédových dobách se nikdo o nic podobného nepokusil.
Bylo to stejné, jako se zeptat: „Může hora létat?“
Králi Hierónovi na této otázce hodně záleželo.
Stovky dělníků pracovaly léta na zkonstruování Syrakúsie
z borových a jedlových trámů pocházejících od hory Etna,
provazů z konopí pěstovaného ve Španělsku
a dehtu z Francie.
Horní paluba, na které mělo stát osm strážních věží,
neměla být podpírána sloupy,
ale obrovskými dřevěnými sochami Atlasů
držícími svět na svých ramenou.
Na lodní přídi měl stát
masivní katapult schopný střílet 80kilové kamenné projektily.
Pro pobavení cestujících
měla loď mít promenádu lemovanou květinami,
krytý plavecký bazén,
lázně s ohřívanou vodou,
knihovnou plnou knih a soch,
chrám bohyně Afrodity
a tělocvičnu.
Aby toho nebylo na Archiméda málo,
Hierón zamýšlel naložit plavidlo až po strop nákladem:
400 tunami obilí,
10 000 sklenicemi nakládaných ryb,
74 tunami pitné vody
a 600 tunami vlny.
Paluba měla pojmout více než tisíc lidí,
včetně 600 vojáků.
A ustájit 20 koní v oddělených stájích.
Postavit něco tak velkého
jenom proto, aby se to na první plavbě potopilo?
Inu, řekněme, že neúspěch
by nebyl pro Archiméda příjemnou možností.
Tak přijal problém za svůj: potopí se to?
Možná seděl jednoho dne v lázních
a přemýšlel, jak těžká vana můžu plout,
když v tom k němu přišla inspirace.
Těleso částečně ponořené do kapaliny je nadlehčováno silou,
která odpovídá váze kapaliny tělesem vytlačené.
Jinými slovy, pokud by 2000tunová Syrakúsia
vytlačila přesně 2 000 tun vody,
sotva by plula.
Pokud by vytlačila 4 000 tun vody, plula by bez problému.
Samozřejmě, pokud by vytlačila pouze 1 000 tun vody,
no, Hierón by moc šťastný nebyl.
Toto je zákon o vztlaku
a inženýři mu stále říkají Archimédův zákon.
Vysvětluje, proč může ocelový supertanker
plout stejně snadno jako dřevěná loďka nebo vana.
Pokud je váha vody vytlačené plavidlem pod lodním kýlem
rovna váze plavidla,
cokoliv je nad kýlem, bude plavat nad vodní hladinou.
To zní jako další příběh o Archimédovi a vaně
a je to možné, protože je to ve skutečnosti stejný příběh
překroucený vrtochy dějin.
Klasický příběh Archimédova zvolání „Heuréka!“ a následný úprk po ulicích
se točí kolem koruny nebo corona v latině.
Jádrem příběhu Syrakúsie je kýl,
neboli korone v řečtině.
Mohlo být jedno slovo zaměněno za druhé?
To se nikdy nedozvíme.
Můžeme si jen představovat, jak se občané Alexandrie mačkali v přístavu ten den,
kdy Syrakúsia dorazila do Egypta na svojí první a jediné cestě,
aby mohli obdivovat příjezd tohoto majestátního plujícího hradu.
Toto výjimečné plavidlo bylo Titanikem starověkého světa,
až na to potopení, díky našemu příteli Archimédovi.