Хората са наблюдавали комети в продължение на хилядолетия
като орбитите им са ги пренасяли на видимо разстояние от Земята.
Появяващи се в историческите документи,
тези мистериозни светлини, които се появявали от нищото
и изчезвали след известно време
били смятани за лоша поличба на война и глад,
или гнева на боговете.
Но последните изследвания показват, че кометите може би са по-дълбоко свързани
с човечеството и нашето присъствие на Земята,
отколкото предполагат всички тези митични обяснения.
Когато си мислите за Слънчевата система, вероятно си представяте девет,
извинете, осем планети обикалящи около Слънцето.
Но отвъд Нептун, далеч от топлината на Слънцето,
има разреден пръстен, образуван от ледени късове,
вариращи от размера на стъклени топчета до тези на малки планети.
И хиляди пъти по-надалеч във външния край на Слънчевата система
лежи сферичен облак от малки фрагменти и газове.
Много от тези древни частици звезден прах са остатъците от образуването
на Слънчевата система преди 4,6 милиарда години,
докато някои от най-отдалечените може дори да идват от съседна система.
Но понякога гравитацията от минаващи планети или звезди
ги дърпа към нашето Слънце,
започвайки пътешествие, което може да продължи до милиони години.
Докато замръзналия обект пътува нататък в Слънчевата система,
Слънцето нараства от далечен пламък до пъкъл,
топейки леда за първи път от милиарди години.
Газ и пара изхвърлят прах в космоса,
образувайки ярък обкръжаващ облак, наречен кома,
който може да стане дори по-голям от самото Слънце.
Междувременно, интензивен поток от високоенергийни частици
постоянно излъчвани от Слънцето, известни като слънчева радиация,
изхвърлят частици от ядрото на кометата,
образувайки опашка от отломки, дълга милиони километри.
Ледът, газта и прахта отразяват светлината блестейки ярко.
Комета се ражда, обикаляща около Слънцето заедно с останалата част
от обектите в нашата Слънчева система.
Но докато кометата преминава през Слънчевата система,
слънчевата радиация разкъсва и рекомбинира молекулите в различни съединения.
В някои от съединенията учените установили,
първо в развалините, оставени от метеорита разбил се над северна Канада,
и после в пробите, взети от космически кораб от опашката на минаваща комета,
че нямало нищо по-маловажно от аминокиселини.
Съединяващи се за да образуват протеини, съгласно инструкции кодирани в ДНК,
това са основните активни компоненти във всички живи клетки,
от бактериите до сините китове.
Ако кометите са мястото, където градивните елементи на живота първо са се образували,
тогава те са първоизточника на живота на Земята,
и вероятно и на някои от другите места, които са посетили.
Знаем, че планети обикалят около почти всички звезди в нощното небе,
като една на пет звезди има планета подобна на Земята по размер и температура.
Ако подобни на Земята планети и молекулите в ДНК не са аномалии,
вероятно сме само един пример за това какво е възможно,
когато планета при подходящи условия се засява с органични молекули
от преминаваща комета.
Така че вместо поличба за смърт,
кометата, която първоначално донесла аминокиселини на Земята
може да е била предвестник на живота,
предсказание за далечно бъдеще, където същества от звезден прах
ще се върнат в космоса, за да разкрият мистерията за това откъде са дошли.