Příběh začíná s těmi dvěma -
mými dětmi.
Byli jsme na výletě v lese v okolí Oaklandu,
když si dcera všimla plastového kočičího záchodku v potoce.
Podívala se na mně a řekla,
"Tati?
To tam nepatří."
To mi připomnělo jeden letní tábor.
Bylo ráno, návštěvní den,
a těsně předtím, než branami začali proudit starostliví rodiče,
nám vedoucí řekl:
"Rychle! Každý posbírejte 5 odpadků."
Když máte pár stovek dětí, každé posbírá 5 kusů,
brzy je tábor mnohem čistější.
Napadlo mne,
že by šlo použít podobný model na celou planetu.
To byla inspirace pro Litterati.
Vizí je vytvořit svět bez odpadků.
Ukáži vám, jak to začalo.
Udělal jsem fotku cigarety pomocí Instagramu.
Pak další fotku ...
a další fotku ...
a další ...
A všiml jsem si dvou věcí:
zaprvé, odpad se stal uměleckým a přístupným;
zadruhé,
za pár dní jsem měl na mobilu 50 fotek odpadků
a každý z nich jsem sebral
Uvědomil jsem si, že zaznamenávám pozitivní dopad,
kterým mám na planetu.
Sebral jsem 50 odpadků, které byste viděli,
nebo na ně šlápli,
nebo by je sežral nějaký pták.
Začal jsem lidem říkat, co dělám,
a oni se začali přidávat.
Jednoho dne
se objevila tato fotka z Číny.
Tehdy jsem si uvědomil,
že Litterati jsou více než jen pěkné fotky;
stali jsme se společenstvím sbírajícím data.
Každá fotka má příběh.
Říká nám, kdo co posbíral,
geotag nám řekne kde
a časová známka kdy.
Tak jsem vytvořil Google mapu
a začal vkládat body, kde byly odpadky sebrány.
Tímto postupem společenství rostlo
a narůstala i data.
Mé dvě děti chodí do školy přímo v tom ohnisku.
Odpad:
prolíná se s pozadím našich životů.
Ale co kdybychom ho dostali do popředí?
Co kdybychom pochopili, co je na našich ulicích,
na chodnících
a školních hřištích?
Jak můžeme využít ta data?
Ukáži vám to.
Nejprve města.
San Francisco chtělo vědět, kolik procent odpadu tvoří cigarety.
Proč?
Aby vytvořili daň.
Tak poslali pár lidí do ulic
s tužkami a klipovými deskami,
kteří chodili okolo a sbírali informace,
což vedlo k uvalení 20% daně na prodej cigaret.
A pak byli žalováni
velkými tabákovými společnostmi které tvrdily,
že sběr dat tímto způsobem
není přesný, ani prokazatelný.
Město mi zavolalo a chtělo vědět, jestli naše technologie může pomoci.
Nevím, jestli si uvědomili,
že naše technologie je můj Instagramový účet --
(smích)
Ale řekl jsem, "Ano, můžeme."
(smích)
"A můžeme vám říci, jestli je to Parliament nebo Pall Mall.
Navíc, každá fotografie je geotagovaná a časově označená,
poskytne vám důkaz."
O 4 dny a 5 tisíc kusů později byla data použita u soudu
nejen pro obhajobu, ale pro dvojnásobné zvýšení daně,
vytvářející ročně se opakující příjem 4 milionů dolarů
pro vyčištění San Francisca.
V průběhu procesu jsem se naučil 2 věci:
zaprvé, Instagram není ten správný nástroj --
(smích)
takže jsme vytvořili aplikaci.
Zadruhé, když se nad tím zamyslíte,
každé město na světě má unikátní odpadkový otisk
a ten poskytuje obojí: příčinu problému
i cestu k řešení.
Pokud můžete vytvořit zdroj příjmů
jen z pochopení podílu cigaret,
dobře, co třeba kelímky na kávu
nebo plechovky
nebo plastové lahve?
Když můžete zmapovat San Francisco, co třeba Oakland
nebo Amsterdam
nebo něco blíže domovu?
A co třeba firmy?
Jak mohou využít tato data
aby spojily své environmentální a ekonomické zájmy?
Jedna čtvrť v centru Oaklandu je plná nepořádku.
Spolek Litterati se spojil a posbíral 1500 kusů.
A co jsme se dozvěděli:
většina odpadu pocházela z velmi známé značky tacos.
Většina odpadu té značky byla z jejích sáčků s pálivou omáčkou
a většina těchto sáčků nebyla vůbec otevřená.
Problém a cesta k řešení --
možná dávat pálivou omáčku jen na vyžádání
nebo instalovat dávkovače
nebo přijít s udržitelným obalem.
Jak tedy společnost transformuje
hrozbu životnímu prostředí na ekonomický motor
a stane se hrdinou průmyslu?
Pokud opravdu chcete přinést změnu,
není nic lepšího, než začít u našich dětí.
Skupina páťáků posbírala 1247 kusů odpadu
jen na školním hřišti.
Zjistili, že nejběžnějším typem odpadu
jsou plastové obaly brček z vlastní kantýny.
Tyto děti zašly za ředitelem a ptaly se,
"Proč kupujeme plastová brčka?"
A přestali.
Naučili se, že jednotlivě mohou dosáhnout změny,
ale dohromady, že mohou mít velký dopad.
Nezáleží na tom, jestli jste student nebo vědec,
jestli žijete v Honolulu nebo Hanoi,
toto je společenství pro každého.
Začalo to kvůli dvěma dětem v lesích Severní Karolíny
a dnes se rozšířilo napříč celým světem.
A jak jsme se tam dostali?
Po jednotlivých krocích.
Děkuji.
(potlesk)