Gyerekként mindig is elbűvölt az információ
amit adatokból tudtam leszűrni
és imádtam a számokban elmondott történeteket
Emlékszem, tiniként mennyire idegesített,
amikor saját szüleim számokkal hazudtak nekem.
"Talithia, ha egyszer elmondtam, ezerszer mondtam el!"
"Nem, apa, csak tizenhétszer mondtad el
és kétszer nem az én hibám volt." (Nevetés)
Azt hiszem ez az egyik oka annak, hogy statisztikából doktoráltam.
Tudni akartam,
mit szeretnének az emberek elrejteni számokkal.
Statisztikusként
ismerni szeretném az adatokat,
hogy én magam dönthessek.
Donald és én harmadik gyerekünket vártuk
és körülbelül 41 és fél hetesek voltunk.
Ez esetben talán azt gondolnák, hogy késett a baba.
Mi, statisztikusok erre azt mondjuk,
benne lenni a 95 %-os megbízhatósági intervallumban.
(Nevetés)
A folyamat ezen pontján
pár naponta bekellet mennünk,
stressz tesztre.
És ez csak rutin.
A teszt kimutatja, ha a baba bármiféle indokolatlan stresszt érez.
Csak ritkán vizsgál a saját orvosod,
akárki megvizsgálhat, aki aznap épp ügyeletes a kórházban.
Szóval, mi bemegyünk egy stressz tesztre
és 20 perc múlva kijön az orvos és mondja,
"A babájuk stressz alatt van, be kell indítanunk a szülést."
Na most, statisztikusként, mi az én reakcióm?
Mutassa az adatokat!
Ő aztán folytatja és mondja,
hogy a baba szívritmusát 18 percig követtük,
ez a normális tartományban volt
két percig viszont úgy tűnt, mintha
a saját tartományomon belül lenne, mire én megkérdeztem,
"Lehetséges, hogy ez az én szívritmusom volt?
Mozogtam picit,
nehéz háton fekve mozdulatlan maradni
20 percen keresztül, amikor 41 hetes terhes vagy.
Talán én mozogtam."
Erre ő: "Hát, mi nem akarunk kockáztatni."
"Rendben -- mondtam én --
de mi lenne, ha 36 hetes lennék,
ugyanezekkel az adatokkal?
Akkor is a mellett döntene, hogy beindítja a szülést?"
"Hát nem, ez esetben várnék, amíg legalább
38 hetes lenne, de már majdnem 42 hetes,
és nincs miért benthagyni a babát,
szóval, keressünk egy szobát."
Erre én: "Hát jó,... (Nevetés) de miért nem csináljuk meg újra?
Több adatot gyűjthetnénk.
Megpróbálnék mozdulatlan maradni 20 percig.
Átlagot tudnánk számolni...(Nevetés) és láthatnánk
mit mutat majd az."
Ő meg erre,
"Asszonyom, én csak azt szeretném, hogy ne veszítse el a gyerekét."
Ezzel hárman vagyunk így.
Majd ő mondja,
"A vetélés esélye megduplázódik,
amikor Ön túllépi a várható időpontot. Befektetem Önt."
Hűha. Szóval, statisztikusként, mi az én válaszom?
Mutassa az adatokat!
Esélyekről beszélsz?
Én ezt csinálom egész nap, vázold az esélyeket.
Beszéljünk esélyekről. (Nevetés)
Beszéljünk esélyekről.
"Rendben, nagyszerű,
tehát mennyivel nő az esélyem, 30 százalékról esetleg 60 százalékra?
Hol állunk ezzel a vetélés dologgal?"
Mire ő, "Nem teljesen, de megduplázódik,
és mi valóban azt akarjuk, ami a legjobb a picinek."
Töretlenül, másik irányból közelítek:
"Szóval akkor, ezer terhes nő közül
hányan fognak vetélni
épp a kiírás időpontja előtt?"
Erre ő rám pillant, aztán Donaldre néz
és azt mondja: "Körülbelül ezerből egy."
"Jól van, akkor ebből az ezer nőből
hányan fognak vetélni épp a kiírás időpontja után?"
"Körülbelül ketten." (Nevetés)
"Rendben, akkor Ön szerint,
az én esélyem 0,1%-ról
0.2%-ra emelkedik."
Ezen a ponton az adatok nem győznek meg arról,
hogy beindítsuk a szülést,
így hát folytatjuk a beszélgetést
arról, hogy a mesterségesen beindított szülés
növeli a császármetszés szükségességét és ezt, ha lehetséges, mi kerülni szeretnénk.
Ehhez még hozzáteszem:
"Amúgy nem hinném, hogy a kiírásom időpontja pontos."
(Nevetés)
És ez igazán ledöbbenti,
zavartnak tűnik.
Én erre: "Talán Ön nem tudja,
de a kiírási időpontok alapja az,
hogy a menstruációs ciklus standard 28 napig tart.
Az én ciklusom változó --
néha 27, máskor akár 38 is lehet --
és én adatokat gyűjtöttem, hogy ezt bebizonyítsam."
(Nevetés)
Végül mi aznap elhagytuk a kórházat, anélkül, hogy beindították volna szülést.
Alá írattak egy joglemondó nyilatkozatot, ahhoz, hogy elhagyhassuk a kórházat.
Én most nem azt javaslom, hogy ne hallgassanak az orvosaikra,
hiszen már az első gyerekünkkel is,
beindították a szülést 31 hetesen, mert a magzatvíz szintje alacsony volt.
Nem vagyok az orvosi beavatkozások ellen,
De miért voltunk biztosak abban, hogy elmehetünk aznap?
Hát, mert voltak adataink, melyek másról beszéltek.
Már 6 éve, hogy gyűjtöttük az adatokat.
Megvoltak nekem a testhőmérséklet adataim,
és azok mást mondtak.
Tulajdonképpen, egész biztosra kiszámíthattuk volna a foganás időpontját.
Ez egy jó történet, amit majd elmondhatsz
a gyereked esküvőjén. (Nevetés)
"Úgy emlékszem rá, mintha tegnap lett volna,
A testhőmérsékletem perzselő 36.5 fok volt,
amikor apád szemébe néztem." (Nevetés)
Ó, igen. 22 év múlva elmondjuk ezt a történetet.
De nyugodtan elmehettünk, mert azelőtt gyűjtöttük az adatokat.
Hogy is néznek ki azok az adatok?
Itt van egy standard ábra
egy ébredő nő testhőmérsékletéről
a ciklus ideje alatt.
A menstruáció kezdetétől
a következő kezdetéig.
Láthatják, hogy a testhőmérséklet nem véletlenszerű.
Egyértelmű, hogy van egy alacsony szakasz
a ciklusa elején,
aztán látható az ugrás, majd egy újabb sorozat
magas érték a ciklusa végén.
Szóval mi történik itt?
Mit mondanak az adatok?
Hát, hölgyeim, a ciklusunk elején,
az ösztrogén hormon domináns és az ösztrogén
lenyomja a testhőmérsékletünket.
Ovuláció idején a testünk egy petesejtet enged útjára
és ekkor a progeszteron veszi át az irányítást.
A testünk befűt
a kis megtermékenyített petesejt befogadására.
És miért ez a hőmérséklet növekedés?
Hát, gondoljanak arra, amikor a madár ráül a tojásaira.
Miért is ül rájuk?
Mert melegen akarja tartani azokat,
hogy védhesse és melegen tartsa.
Hölgyek, ezt teszi a testünk is minden hónapban,
befűt, arra készülvén,
hogy majd melegen tarthassa a kis új életet.
És ha semmi sem történik, ha nem esünk teherbe,
az ösztrogén visszakapja az irányítást és a ciklus kezdődik újra elölről.
De ha teherbe esünk, néha láthatunk
egy újabb emelkedést a hőmérsékletünkön
és ez emelkedett marad végig a kilenc hónap alatt.
Ezért van az, hogy a várandós nők gyakran izzadnak és melegük van,
mivel a testhőmérsékletük magas.
Itt van egy ábránk három négy évvel ezelőttről.
Nagyon izgatottak voltunk ezen ábra miatt.
Láthatják az alacsony testhőmérsékletet,
majd egy emelkedést körülbelül öt napig,
ez körülbelül az az idő, amíg a petesejt utazik
a petevezetéken át és beágyazódik,
és aztán látható, ahogyan a hőmérséklet felemelkedik egy picit.
És tulajdonképpen nekünk volt egy második hőemelkedésünk,
amit igazolt is a terhességi teszt, hogy valóban várandósak voltunk
az első gyerekünkkel. Ez nagyon izgalmas.
Mindaddig, amíg pár nap múlva
foltokat fedeztem fel, aztán erős vérzés következett,
és tulajdonképpen nekünk korai vetélésünk volt.
Ha nem mértem volna a testhőmérsékletem,
csupán azt gondoltam volna, abban a hónapban késett a menstruációm.
De az adataink azt bizonyították,
hogy elvesztettük ezt a babát.
Még akkor is, ha ezek az adatok
egy szomorú eseményről tanúskodtak,
olyan információ volt ez, amit az orvoshoz vihettünk.
Tehát, ha termékenység vagy egyéb probléma lett volna,
voltak adataim.
Nézze, mi teherbe estünk, a hőmérséklet felugrott,
valahogy elveszítettük ezt a babát.
Mit tehetünk, hogy az ilyenfajta problémát megelőzhessük?
És nem csupán a testhőmérsékletről van szó
és nem is csak a termékenységről,
a testünk adatai sok mindent elárulhatnak.
Például, tudták azt, hogy, ha valaki méri a testhőmérsékletét, ez sokat elmond
a pajzsmirigy állapotáról?
Szóval, a pajzsmirigy szinte úgy működik, mint a termosztát a lakásban.
Van egy hőmérséklet, amit szeretnének bent,
beállítják a termosztátot.
Amikor túl hideg lesz odakint, a termosztát bekapcsol
és azt mondja: "Egy kis meleget kell csinálnunk."
Ha nagyon meleg lesz, a termosztát
veszi a jelzést: "Kapcsold be a légkondit. Hűts le minket."
Pontosan így működik a pajzsmirigyük is a testükben.
A pajzsmirigy igyekszik megtartani az optimális hőmérsékletet
a testünk számára.
Ha túl hideg lesz, azt mondja: "Be kell fűtenünk."
Ha túl meleg lesz, a pajzsmirigyük lehűti Önöket.
De mi történik akkor, ha a pajzsmirigyük nem működik jól?
Ha nem működik, ez megmutatkozik
a testhőmérsékletükben,
és ez alacsonyabb lesz a normálisnál vagy szabálytalan.
Ezen adatok gyűjtésével
Önök informálódhatnak a pajzsmirigyükről.
Mi van akkor, ha egy pajzsmirigy probléma esetén elmennek orvoshoz,
az orvosuk valójában ellenőrizné
a pajzsmirigyet stimuláló hormon mennyiségét a vérben.
Rendben. De a gond ezzel a teszttel az,
hogy nem mutatja ki, mennyire aktív ez a hormon a testben.
Lehet Önöknek nagy mennyiségű hormonja,
de lehet, az nem tudja szabályozni
a testhőmérsékletüket.
Ha adatokat gyűjtenek minden nap,
Önök informálódnak a pajzsmirigy állapotáról.
És mi van, ha nem akarnak hőmérsékletet mérni?
Én azt javaslom, tegyék ezt meg,
de van ezer más dolog, amit megtehetnek.
Mérhetik a vérnyomásukat, mérhetik a testsúlyukat --
igen, ki lelkesül azért,
hogy méretkezzen minden nap? (Nevetés)
Még a házasságunk elején Donaldnak be volt dugulva az orra
és rengeteg gyógyszert szedett,
hogy enyhítse a tüneteket, persze sikertelenül.
És azon az éjszakán odajön, felébreszt és azt mondja:
"Szívem, nem tudok orron át lélegezni."
Megfordulok, ránézek és mondom: "Hát, tudsz esetleg szájon át?"
(Nevetés)
Ő erre: "Igen, de nem tudok orron át!"
Így, mint minden rendes feleség,
besietek vele a sürgősségre
hajnali kettőkor.
És vezetés közben arra gondolok,
"Nem halhatsz most meg.
Nemrég házasodtuk össze,
még a végén azt gondolják, megöltelek!" (Nevetés)
Így hát bemegyünk a sürgősségre és a nővér fogad bennünket,
a férjem nem tud orron át lélegezni,
így hát ő hátra visz és az orvos kérdezi mi a gond,
amire a férjem válaszol "Nem tudok orron át lélegezni."
"Nem tud orron át lélegezni?
Nem, de tud szájon át." (Nevetés)
Visszalép, ránk néz
és mondja: "Uram, azt hiszem tudom, mi a gond.
Önnek szívinfarktusa van.
Csinálunk egy EKG-t és egy tomográfiát azonnal."
És mi gondolkodunk,
nem, nem, nem. Ez nem egy infarktus. Tud lélegezni,
csak annyi, hogy szájon át. Nem, nem, nem, nem.
Oda s vissza átbeszéljük ezt az orvossal,
hiszen mi azt gondoljuk, ez a diagnózis helytelen,
mire ő: "Nyugodjanak meg, minden rendben lesz."
Hogy nyugszik Ön meg? Nem hinném, hogy szívinfarktusa van.
És szerencsénkre, ennek az orvosnak épp lejárt a műszakja.
Bejön egy új orvos és egyértelműen látja,
kétségbe vagyunk esve a férjem miatt, aki nem tud lélegezni
az orrán át. (Nevetés)
És elkezd kérdezősködni.
Azt kérdezi, "Szóval, Önök mozognak?"
Hát... biciklizünk, elmegyünk a konditerembe... időnként.
(Nevetés)
Megyünk körbe.
Erre ő: "Mit csináltak, mielőtt ide jöttek volna?"
Gondolkodok... hogy őszinte legyek, aludtam.
Jól van, de mit csinált Donald azelőtt?
És Donald elkezdi sorolni a rengeteg gyógyszert, amit akkor szedett.
"Használtam ezt az orrcseppet, aztán ezt az orrsprayt,"
és hirtelen bevillan neki és mondja,
"Oh! Soha nem használhatja együtt ezt az orrcseppet és ezt a sprayt.
Ezektől bedugul az orra. Tessék, inkább használja ezt."
És ír egy receptet.
Egymásra nézünk és én ránézek az orvosra,
"Miért van az, hogy úgy tűnik,
Ön pontosan diagnosztizálta a férjem állapotát,
az előző orvos pedig
EKG és tomográfia vizsgálatot akart rendelni?"
Ránk néz és azt mondja,
"Hát, amikor egy 160 kilós ember bejön a sürgősségre és nem kap levegőt,
azt feltételezed, hogy infarktusa van
és majd utólag kérdezősködsz."
A sürgősségen az orvosokat arra képezik ki, hogy gyorsan döntsenek,
de ez nem mindig pontos.
Szóval, ha lettek volna adataink
a szív állapotáról, ezt bemutatva
talán már első alkalommal jobb diagnózist kaptunk volna.
Szeretném, ha megnéznék a következő ábrát,
ami a szisztolés vérnyomás adatait jelzi
2010 októbere és 2012 júliusa között.
Láthatják, hogy ezek az adatok
a prehipertónia/hipertónia zónában indulnak,
de a másfél év alatt
a normális szintre csökkennek.
Ez körülbelül egy egészséges 16 éves szívritmusa.
Milyen történetről szólnak ezek az adatok?
Egyértelműen egy olyan ember adatai ezek,
aki drasztikus változáson ment át,
és szerencsénkre, az az ember, ma épp itt van.
a 160 kilós férfi, akit a sürgősségre vittem
ma egy szexisebb és egészségesebb
102 kilós férfi és ez az ő vérnyomása.
A másfél évnyi időszak alatt
Donald étkezési szokásai megváltoztak
és másképp mozgunk,
a szívritmusa erre reagált,
a vérnyomása is reagált erre a változásra,
amit ő a testében előidézett.
Szóval, mi az üzenet,
amit szeretném, ha magukkal vinnének ma?
Azáltal, hogy birtokolják a testük adatait, úgy, ahogy mi is tettük,
csupán azáltal, hogy naponta méréseket végeznek magukról,
a saját testük szakértői lesznek.
Önök lesznek a hatalom.
Ezt nem nehéz megtenni.
Nem kell a statisztika doktorai legyenek
önmaguk szakértéséhez.
Nem kell orvosi diploma,
hogy saját testük szakértői legyenek.
Az orvosok a lakosság szakértői,
de Önök saját maguk szakértői.
És amikor ketten összetalálkoznak,
amikor két szakértő összekerül,
ketten jobb döntéseket hozhatnak,
mint egyedül az orvos.
Most, hogy már értik az információnak az erejét,
amit a személyes adatgyűjtésből kapnak,
szeretném, ha mindannyian felállnának és felemelnék a jobb kezüket.
(Nevetés)
Igen, emeljék fel.
Arra a kihívásra buzdítom Önöket, hogy birtokolják a saját adataikat.
És ma, ezennel átruházom Önökre
egy TEDx munkatárs diplomáját elemi statisztikából
ami idő-függő adat elemzésre összpontosít,
minden joggal és kiváltsággal együtt, amit ez magával von.
És következő alkalommal, amikor az orvosnál vannak,
mint újonnan felavatott statisztikusok,
mi kellene, hogy mindig a reakciójuk legyen?
Közönség: Mutassa az adatokat! Talithia Williams: Nem hallom!
Közönség: Mutassa az adatokat!
TW: Még egyszer!
Közönség: Mutassa az adatokat!
TW: Mutassa az adatokat.
Köszönöm.
(Taps)