Képzeljék magukat katonáknak,
akik a harctéren rohannak.
Combjukat eltalálja egy golyó,
amely fölszakítja a combverőeret.
Ez egy rendkívül súlyos traumatikus vérzés,
és kevesebb mint három perc alatt bele lehet halni.
Sajnos, mire a szanitéc odaér
és előveszi a fölszerelését,
legalább öt percbe telhet,
hogy szorítókötéssel sikerüljön
elállítania egy ilyesfajta vérzést.
Ez nem csak a hadseregben
hatalmas probléma, hanem
az egész orvosi szakma területén is:
hogyan kezeljük a sebeket, és hogyan
szüntessük meg gyorsan a vérveszteséget
a test szempontjából optimális módon?
Az utóbbi négy évben azon dolgoztam,
hogy olyan okos bioanyagokat fejlesszek ki,
amelyek együttműködnek a testtel,
segítenek begyógyítani
és normálisan behegeszteni a sebeket.
Mindenek előtt, nézzük meg,
hogyan is működik a testünk.
Mindenki tudja,
hogy testünk sejtekből épül fel.
Tehát a sejt az élet legalapvetőbb egysége.
De már kevesen tudják, hogy még miből áll a testünk.
Kiderült, hogy a sejtek rostokból,
fehérjékből és cukrokból álló
bonyolult térhálóban helyezkednek el, amelyet
extracelluláris mátrixnak (ECM) nevezünk.
Ez az ECM tartja a helyükön a sejtjeinket
adja meg szöveteink szerkezetét,
és mintegy
otthont is nyújt sejtjeinknek.
Ennek köszönhetően a sejtek tudják a dolgukat,
tudják, hol vannak, és tudják,
miként viselkedjenek.
Kiderült az is, hogy az ECM
a test minden területén más és más.
Az ECM a bőrömben más,
mint a májamban, sőt az ECM
ugyanazon szerv különböző részeiben is más és más.
Ezért nagyon nehéz
olyan terméket előállítani,
amely kölcsönhatásba lépne a helyi ECM-mel.
Pedig pontosan ezt szeretnénk elérni.
Vegyük például az esőerdőt.
Van a koronaszint, van az aljnövényzet szintje,
és van az erdei alomtakaró szint.
Az erdő minden szintjén
különböző növények találhatók,
ezek különböző állatoknak adnak otthont.
Akárcsak az erdő, az ECM is
hihetetlenül változatos 3D-ben.
Ráadásul, az extracelluláris mátrix
végzi a sebgyógyítást.
Ha tehát megvágjuk a testünket,
ezzel arra késztetjük,
hogy rendezze formába és építse újjá
ezt a nagyon bonyolult ECM-et.
A sebhely valójában nem más,
mint egy rosszul formázott ECM.
Mögöttem látható egy film
az extracelluláris mátrixról.
Látják, hogyan ülnek a sejtek ebben a bonyolult hálóban,
és ahogy továbbhaladunk a szövetben,
az ECM változik.
Szinte minden, a piacon most kapható készülék
csak két dimenzióban tudja
megmutatni az ECM-et,
ami azt jelenti, hogy nem lát bele
magába a szövetbe.
Elsőévesként a New York-i Egyetemen
felfedeztem, hogy tulajdonképpen vehetünk
egy darabka, növényből származó polimert
és beletehetjük a sebbe.
Ha van egy vérző sebünk, mint itt a videón,
befedhetjük a mi anyagunkkal,
és mint a Lego kockák,
be fogja magát építeni a helyi szövetbe.
Ez azt jelenti, hogy ha májra tesszük,
akkor a májhoz válik hasonlóvá,
ha pedig a bőrre tesszük,
akkor a bőrhöz válik hasonlóvá.
Amikor felkenjük a gélt,
hasonul a helyi szövethez.
A gélnek rengeteg alkalmazása lehet,
de az alapötlet az, hogy bárhova hordjuk is föl a gélt,
azonnal képes helyi szövetté alakulni.
Ez egy szimulált artériás vérzés,
— vigyázat, sok lesz a vér! —,
az emberi artériás vérnyomás kétszeresével.
Ez a fajta vérzés elképesztően traumatikus,
és mint már mondtam,
legalább öt percig tartana
szorítókötéssel megállítani.
Mialatt magáról a vérzésről beszéltem,
a gélünk már elállította a vérzést,
mert a gél együttműködik
a gyógyulás érdekében a testtel,
és beépül a húsba,
azután a vér reagál,
és elkezd vérrost-anyagot gyártani,
s így 10 másodpercen belül nagyon gyors véralvadást eredményez.
A módszert... — Köszönöm.
(taps)
A módszert januártól állatorvosok fogják alkalmazni,
és nagyon dolgozunk azon, hogy jövőre remélhetőleg
a humán orvoslásban is alkalmazható legyen.
Még egyszer kérem, tényleg képzeljék el, hogy katonák,
akik a harctéren szaladnak.
Combjukat eltalálja egy golyó,
s ahelyett, hogy 3 perc alatt elvéreznének,
előkapnak egy kis csomag gélt,
és egy gombnyomással
el tudják állítani a vérzést,
és kezdhetik a gyógyulást.
Köszönöm szépen.
(taps)