Deci vă gândiți să vă mutați pe Marte.
Ați ales un loc anume pentru noua voastră casă?
Nu? Ei bine, am să vă ajut eu.
Întâi de toate,
iată câteva lucruri pe care va trebui să le aduceți pe Planeta Roșie:
toleranță crescută la frig, singurătate și radiații;
rezerve de aer și mâncare cât pentru o viață;
o navă spațială de miliarde de dolari;
dorință de a scăpa de toate; apă.
Cu siguranță veți avea nevoie de apă.
Ce fel de proprietate imobiliară căutați?
Ce spuneți de o reședință în labirinticul Noctis Labyrinthus?
Un refugiu în Happy Face Crater? O fortăreață pe Face Mesa?
O vedere la ocean?
Oh, vești proaste despre ultima. Ați întârziat cam cu 2 miliarde de ani.
Suntem siguri că pe Marte erau oceane, lacuri, râuri, tot pachetul.
Însă de-a lungul timpului aproape toate au înghețat în adâncime
ori s-au evaporat în spațiu.
Poate că totuși mai este apă
sub calotele de gheață de dioxid de carbon care se dilată și contractă după anotimp.
Cum ar arăta Marte astăzi dacă ar avea apă la suprafață?
Asta, bineînțeles, depinde de cât de multă apă vorbim,
dar poate ar arăta așa.
Emisfera nordică, relativ plată, e sub altitudinea medie,
deci ar deveni un ocean gigantic,
iar emisfera sudică, înțesată de cratere, ar fi înaltă și uscată.
Această diferență între cele două emisfere e puțin bizară,
și nu știm de ce e așa.
Probabil jumătatea sudică e mult mai veche dacă judecăm după numărul de cratere
și dovezile activității vulcanice crescute din nord.
Cine știe?
Poate Marte va avea cândva oceane din nou,
dar acum, tot ce avem e un deșert uriaș.
De fapt, e destul de asemănător cu deșerturile de pe Pământ
încât am putut să aflăm foarte multe despre Marte pe planeta-mamă.
De exemplu, dunele de nisip de pe Marte se formează și se comportă
asemeni dunelor noastre de nisip,
deși versiunile marțiene cresc adesea de două ori mai mari
datorită forței gravitaționale care are o treime din puterea planetei noastre.
Marte are unele particularități pe care nu le găsim pe Pământ,
cum ar fi dunele teșite de nisip înalte de aproape 15 metri,
a căror structură încă nu o înțelegem.
Vă întrebați probabil:
„Ce obții când combini un deșert cât o planetă
cu o atmosferă care, la fel ca a noastră,
e supusă diferențialelor de presiune generatoare de vânt, furtunilor de nisip?”
Astea ar fi principalele riscuri meteo de pe Planeta Roșie.
Au un rol major în înroșirea planetei,
distribuind particulele de fier ruginit la suprafață și în aer.
Datorită gravitației joase și lipsei umidității,
aceste furtuni de praf pot dura luni întregi, acoperind planeta.
Așa că poate ați vrea să vă faceți casa cât mai sus cu putință.
Nu mai căutați.
Acesta e Olympus Mons, cel mai mare vulcan din Sistemul Solar.
Și de-ar avea Marte o atmosferă respirabilă,
priveliștea de la înălțimea de 25 km v-ar tăia respirația.
Sau nu vă plac vulcanii?
Atunci ce ziceți de Valles Marineris, cel mai mare canion din Sistemul Solar?
E atât de larg că dintr-o parte
marginea opusă ar fi sub linia orizontului.
Totuși, ați prinde niște apusuri albastre spectaculoase pe un cer normal roșu,
care-și ia culoarea de la praful ce absoarbe luminii albastre
și de la modul în care lumina soarelui e împrăștiată în atmosferă.
Aveți starea de spirit, curiozitatea sau doar căutați oportunitatea?
Atunci opriți-vă din căutat și îndreptați-vă spre Marte astăzi.
Marte: mai roșie ca niciodată.