כמה מהסמלים הכי מוכרים בעולם קיימים כדי למכור מוצרים,
אחרים כדי לכוון תנועה
או לקדם מטרות פוליטיות.
אבל יש אחד שהמטרה העיקרית שלו היא לעזור לאנשים.
אתם אולי מכירים אותו כסמל כיסא הגלגלים, או הסמל לאנשים עם מוגבלויות,
אבל התואר הפורמלי שלו, כפי שנטבע ע״י התקן הבין לאומי,
הוא הסמל הבין לאומי לנגישות.
אבל למרות מוכרותו,
להרבה אנשים לא ברור מה המשמעות האמיתית שלו,
דבר הקשור מאוד לסמל עצמו ולדרך בה הוא נולד.
ב 1968, הועדה הבין לאומית לטכנולוגיה ונגישות
ערכה תחרות עיצוב.
הם חיפשו סמל
שיזוהה בקלות ממרחק סביר,
שיתאר את עצמו,
שיהיה פשוט,
פרקטי,
ולא יעורר בלבול בינו לבין סמלים קיימים.
העיצוב המנצח, נטול הראש,
היה פרי יצירתה של מעצבת דנית בשם סוזן קופד.
תוספת הראש שנה מאוחר יותר הקנתה לסמל צורה אנושית יותר,
ותוך עשר שנים,
הוא אומץ על ידי האומות המאוחדות וארגון התקנים ISO.
בעלות מינימלית ובלגן מועט, נולד סמל גלובלי.
היו מספר שינויים מזעריים במשך העשורים הבאים.
גילדת האמנים הגרפיים הוסיפה מאפיינים עגולים אנושיים יותר,
וב 2012, פרוייקט סמל הנגישות יצר גרסה יותר דינמית.
אבל מה הסמל בעצם מייצג?
מהי המטרה שלו?
בפשטות, זהו סמל המורה על מיקומם של מתקנים נגישים.
כוחה של תמונה מוכרת בין לאומית זו
הוא שאיפה שלא תטיילו,
לא יהיה לכם צורך בידיעת השפה או בידע עמוק של תרבות המקום.
אם יידרשו לכם שרותים נגישים, הסמל יראה לכם את הדרך.
אבל הבלבול מגיע מהמונח נגישות
ומשמעותו.
הרבה אנשים מניחים שבגלל שבסמל יש כיסא גלגלים,
זה אומר שמתקנים נגישים מיועדים אך ורק לאנשים שמשתמשים בכיסא גלגלים,
או לכל הפחות, לאלו שיש להם מוגבלות פיזית.
אבל נגישות היא מונח רחב,
שמתייחס להרבה מצבים.
הוא כולל אנשים עם אוטיזם,
בעיות ראיה,
ומחלות אוטו אימוניות,
כמו זאבת, שיכולה לגרום לכאבים ועייפות,
וכן מצבים רבים אחרים.
למעשה, ארגון הבריאות העולמי מעריך
שיש בערך מיליארד אנשים
בעלי מגבלה מסוג כזה או אחר,
מה שאומר שיש סיכוי גדול שהקבוצה הזו כוללת אתכם,
או חבר משפחה,
בן או בת כיתה,
חבר,
או עמית לעבודה.
ואנשים שמשתמשים בכיסא גלגלים מהווים רק כ-65 מליון,
או 15% מקבוצה זו.
לרוב המוחלט יש מוגבלויות בלתי נראות.
מקומות חנייה, כניסות, ומתקנים נגישים
מתוכננים עם מחשבה על כל סוגי המוגבלויות.
אז קל לראות למה בשנים האחרונות אנשים התחילו לשאול
אם הסמל באמת תואם את המטרה שלשמה הוא קיים.
וזה לא רק עניין של דיוק.
זה לא יוצא דופן לראות אנשים מתרעמים,
ולפעמים אף מטיחים עלבונות,
כשהם רואים אנשים בלי נכות נראית המשתמשים במתקנים האלה.
הסמל יוצר למרבה הצער בעיות שכיחות
בקרב אותם אנשים ומשפחות שלהם הוא אמור לעזור.
מספר נסיונות לשיפור העיצוב נחלו מידה מסויימת של הצלחה
בהתמודדותם עם מגבלותיו של הסמל הנוכחי.
אבל כמה חושבים שהגיע הזמן לעיצוב מחדש.
אך זוהי משימה קשה.
איך מחליפים סמל שמוכר בכל העולם?
ובמה מחליפים אותו?