אתם אולי לא מבינים את זה,
אבל מהרגע שיצאתם מהמיטה הבוקר
עד הנקודה שישבתם לצפות בסרטון הזה,
אתם בעצם שחיתם.
למה? מפני שאויר הוא נוזל בדיוק כמו מים.
יש בו גלים ותנודות.
הוא זורם.
וכשאתם דוחפים אויר מהדרך,
הוא ממהר סביבכם ויוצר שובל.
אז למה אתם לא שמים לב לזה רוב הזמן?
אנחנו בדרך כלל חושבים על אויר כחלל ריק.
אבל בעוד סנטימטר מעוקב של חלל בין כוכבי,
הנפח בקצה של הזרת שלכם,
מכיל בערך אטום אחד,
אותו נפח של אויר מכיל בערך 10 קווינטיליון מולקולות.
אם זה נשמע קשה לתפישה,
זה בערך אותו הדבר
כמספר החרקים החיים על הפלנטה,
כולם זוחלים, מטפסים מעופפים אחד מעל השני
בנחיל עצום ודחוס.
כשהנחיל הזה מתנגש במשהו,
הוא מפעיל כוח, נלחץ מול הגבולות של הנוזל,
כמו מים שלוחצים מול זכוכית בבקבוק.
זה ידוע כלחץ אויר.
ובעוד אויר קל ממים,
כל המולקולות האלו הן עדיין די כבדות,
עם כל האויר שממלא אולם ספורט ממוצע,
שוקל בערך כמו פיל בוגר.
אז כשאתם נכנסים לתוך אולם ספורט,
איך אתם לא נמחצים מיד
על ידי פיל האויר בחדר?
ובכן, ראשית,
מפני שרובו לוחץ על הרצפה והקירות,
והחלק שלוחץ עליכם
נלחץ חזרה על ידי הלחץ הפנימי בתוככם!
אתם מבינים, האוויר, כמו גם המים וכל השאר,
שממלאים את הגוף שלנו מפעילים כמות לחץ
ששווה לזו של האוויר בחוץ.
כמובן, זה לא במקרה.
זה בדיוק מה שמאפשר לנו לשרוד
באטמוספירה הנורמלית,
ומה שעושה את זה יותר קשה
בגבהים גדולים או במים עמוקים.
אנחנו בדרך כלל לא מרגישים את לחץ האוויר עלינו
מפני שהוא אחיד באופן כללי.
אז אפילו שכמויות שונות של מולקולות אוויר
פוגעות בכם בזמנים שונים,
הנחיל כל כך סמיך
שכל ההבדלים הקטנים האלה מתאזנים.
מה קורה כשלחץ אוויר לא אחיד?
זה אומר שהמולקולות דוחפות חזק יותר
באזור אחד של אוויר מבאחר,
מה שמניע את זרימת האוויר מאזור של לחץ גבוה יותר
לנמוך.
אנחנו מרגישים את הזרימה הזו ישירות כרוח,
ומערכות הלחץ
שמטאורולוגים תמיד מדברים עליהן
אחראיות לשינויים אחרים במזג האוויר,
מהרגיל להרסני.
אבל הבדלים בלחץ אוויר
עושים יותר מרק מאפשרים לנו להתלונן על מזג האוויר:
הם הסיבה שאנחנו חיים.
אנחנו נושמים על ידי הורדת הלחץ בריאות,
ומאפשרים לאוויר לזרום פנימה.
אז בפעם הבאה שאתם נושמים,
חשבו על המספר הבלתי נתפש של מולקולות אוויר
שאתם גורמים להן לנוע.
אנחנו מביטים בשמי הלילה
כדי להרהר על אין סופיות החלל,
אבל אלא אם אתם צופים בסרטון הזה
מהחלל העמוק,
יש יותר מולקולות אוויר
סביב ובתוך גופכם
משיש גרגרי חול בכל החופים והמדבריות של העולם,
כוכבים ביקום הנראה,
או שני המספרים האלה יחד.
המרחבים של היקום
הם ממש מולכם
ובתוככם.