"Війна і мир",
цілий том,
ціла гиря,
та книга, яку не варто читати в ліжку, бо якщо ви заснете,
то вона вас просто роздавить, чи не так?
Лише частково.
"Війна і мир" - певно що велика книга.
але це також і захоплююче дослідження історії,
з найглибшими, найреалістичнішими характерами, які тільки можна знайти.
А якщо її величина лякає вас, то уявіть собі бідного Толстого.
У 1863 він сів за написання короткого роману про політичного дисидента,
який повернувся з заслання із Сибіру.
5 років потому він створив епічний роман на 1200 сторінок,
з історіями кохання,
полями битв,
банкрутством,
військовими ешелонами,
релігійними поглядами,
спаленням Москви,
напівдомашніми ведведями,
але без засланих політичних дисидентів.
Ось як це сталось.
Толстой, маючи бурхливу душу,
був народжений у відомій ексцентричній аристократичній сім'ї в 1828.
До того, як йому виповнилось 30, його вже вигнали із Казанського університету
за азартні ігри,
він пішов у армію,
написав мемуари,
і відмовившись від літературної кар'єри відправився до Європи.
Тоді він оселився в Ясній Поляні в сімейному маєтку,
щоб написати про повернення декабристів,
групи аристократичних революціонерів, помилуваних в 1856 після 30 років заслання.
Але Толстой думав над тим,
як можна розповісти історію повернення декабристів із заслання
не розповівши історію 1825 року,
коли вони виступали проти консервативного царя Миколи I?
А як він може це зробити, не розповівши історію 1812 року,
коли катастрофічне вторгнення Наполеона в Росію
спровокувало авторитаризм, проти якого і повстали декабристи?
І як він може розповісти історію 1812 року, не розповівши про 1805,
коли росіяни вперше дізналися про загрозу Наполеона
після поразки в битві під Аустерліцем?
Тож Толстой почав писати
і про великі історичні події,
і про маленькі життя сучасників тих подій.
Він зосередився на аристократах, тому класі, який він знав найкраще.
Книга лише іноді торкається
життя більшості російського населення,
це були селяни, чи навіть кріпаки,
фермери, зобов'язані служити власникам землі, на якій вони жили.
"Війна та мир" розпочинається напередодні війни Франції та Росії.
Аристократи на вечірці роздратовані нависаючим злом,
але потім змінюють тему на ті речі, які завжди цікавили аристократів:
гроші,
інтимні відносини
та смерть.
Перша сцена показує,
як книга коливається між політичним та особистим
на широкому тлі.
У "Війні і мирі" немає головних героїв.
Читачів натомість втягають до широкої павутини
відносин та запитань.
Чи незграбний незаконний син графа
не одружиться з прекрасною, але віроломною принцесою?
Чи його єдиний друг виживе на полях битви в Австрії?
І що буде з чудовою дівчиною, яка закохалася в двох чоловіків водночас?
Справжні історичні особи перемішані з вигаданими персонажами,
Наполеон з'являється кілька разів,
і навіть предки Толстого виринають на задньому плані.
Але доки персонажі та їх характери поглинають всю увагу,
Толстой не боїться переривати розповідь
глибокими історичними питаннями.
Чому почалась війна?
Яка хороша тактика на полях бою?
Чи нації піднімаються і падають через таких великих людей, як Наполеон,
чи тут грають свою роль більші культурні та економічні сили?
Ці розширені відступи лише частина того, що робить "Війну та мир"
такою панорамною.
Але деякі критики 19-го сторіччя
взагалі не розглядали "Війну і мир" як роман.
Це був "великий, обвислий монстр " за словами Генрі Джеймса.
Толстой, власне, і з цим погоджувався.
На його думку, романи були західною, європейською формою.
Російські письменники мали писати інакше, бо російські люди жили інакше.
"Що таке "Війна і Мир" - питав він.
"Це не роман.
Це все-таки менше, ніж епічна поема.
І менше, ніж історична хроніка.
"Війна і мир" - це те, що автор міг і хотів виразити
у формі, у якій це було виражено."
Іншими словами, це сукупність творчих сил Толстого
і нічого більше.
До закінчення "Війни і миру"
Толстой привів своїх персонажів до 1820,
за 36 років до тих подій, які він спочатку хотів описати.
Намагаючись зрозуміти власні часи,
він заглибився у роки, що нагромадились позаду.
Результатом цього стало грандіозне дослідження історії,
культури,
філософії,
психології
та людської реакції на війну.