През 1987, Тина Лорд се намирала в голяма каша.
Вижте, златотърсачката се подсигурила
да се омъжи за сладкия Корд Робъртс
точно преди да наследи милиони.
Но когато Корд разбрал, че Тина обича парите му,
толкова колкото обичала него,
той я зарязал.
Майката на Корд - Мария била въодушевена
докато не започнали да се срещат отново.
Затова Мария наела Макс Холден
да омае Тина и след това се уверила
Корд да не разбере, че
Тина е бременна с неговото бебе.
За това Тина, се омъжила мислейки,
че Корд не я обича и
отлетяла за Аржентина с Макс.
Накрая Корд разбрал какво се случва
и тръгнал след тях, но било прекалено късно.
Тина вече била отвлечена,
завързана за рафт и пусната към водопад.
Тя и нейното бебе били смятани за мъртви.
Корд бил тъжен за известно време,
но след това той се възстановил
със супер умния археолог на име Кейт,
и имали прекрасна сватба
докато Тина, както изглеждало се
върнала от мъртвите,
изтичала в църквата държейки бебе.
"Спрете!" изкрещяла тя.
"Прекалено ли е късно?"
Корд, идвам от толкова далеч.
Това е твоят син."
И това дами и господа
е как сапунената сага "Един живот за живеене"
представя любовна история
която продължила 25 години.
(смях)
Сега ако някога сте гледали сапунена сага,
знаете, че историите и героите може
да са преувеличени, по-големи от живота,
и ако сте им фен ще намерите
това преувеличение забавно,
а ако не сте,
може би ще ги намерите за мелодраматични или недоизпипани.
Може би мислите, че гледането на сапунени саги
е губене на време,
че тяхното превъзнасяне означава,
че техните уроци са малки или несъществуващи.
Но аз вярвам, че обратното е вярно.
Сапунените саги отразявят живота,
просто на по-голяма скала.
Това са реални уроци, които можем
да научим от сапунените саги
и тези уроци са толкова големи и авантюристични
както всеки сюжет на сапунена сага.
Сега, аз съм им фенка откакто се прибрах
у дома тичайки от автобусната спирка
през втори клас отчаяна да хвана
краят на сватбата на Люк и Лаура,
най-важният момент в историята на "Централна болница".
(аплодисменти)
Можете да си представите колко
обичах осемте си години
като асистент кастинг директор
в "От както свят светува".
Моята работа беше да гледам сапунени саги,
да чета ръкописи на сапунени саги
и да участвам в прослушвания за
актьори в сапунени саги.
Така, че си разбирам от работата.
(смях)
И да, сапунените саги
са по-големи от живота,
драмата е на по-голяма скала,
но нашият живот може да е изпълнен
с толкова голяма наситеност,
и залозите може да изглеждат толкова драматични.
Ние минаваме на цикъл от драма в радост
точно както героите.
Ние преминаваме през прагове борейки се
с демони и търсим спасение неочаквано,
и го правим отново и отново,
но точно както в сапунените саги,
ние можем да обърнем сюжета,
което значи, че можем да се
учим от тези герои
които се движат като пчели,
лупингувайки и прелитайки през живота.
И можем да използваме тези уроци
да променим своите житейски истории.
Сапунените саги ни учат да
премахнем нашите съмнения
и да повярваме в своите възможности
да сме смели, уязвими,
адаптивни и устойчиви.
И най-важното е, че ни показват,
че никога не е прекалено късно
да промениш своята история.
Така с това нека да започнем с урок
номер едно от сапунената опера:
да се предадеш не е вариант.
(смях)
"Всички мои деца" с Екира Кейн
беше дневната версия на Скарлет Охара,
хиперболично егоцентрична принцеса,
която дълбоко в себе си е агресивна и дръзка.
Сега в 41-те година в телевизията,
може би най-известната сцена на Ерика
е когато тя е сама в гората
и изведнъж се сблъсква с мечка гризли.
Тя изкрещява на мечката,
"Не прави това!
Разбираш ли ме?
Не идвай близо до мен!
Аз съм Ерика Кейн,
а ти си мръсен звяр!"
(смях)
И разбира се мечката си тръгнала,
и това ни учи,
че премеждията са неизбежни
и можем да изберем дали да се предадем
или да стоим и да се борим.
Тим Уестърнгрийн от Пандора знае това най-добре.
Може дори да го наречете
Ерика Кейн на Силиконовата долина.
Тим и неговите съоснователи
стартирали компания с
2 милиона долара кеш.
И на следващата година
те останали без пари.
Сега, много компании се отказват в такъв момент,
но Тим избрал да се бори.
Той изразходил 11 кредитни карти и
начислил шест цифрен личен дълг
и все още не било достатъчно.
И за това на всеки две седмици в продължение
на две години в деня за плащане той
стоял пред служителите си
молейки ги да жертват заплатите си
и проработило.
Повече от 50 човека се отказали от заплати
на стойност 2 милиона долара,
и сега, почти десетилетие по-късно,
Пандора струва милиарди.
Когато вярваш, че има начин
покрай и през това, което е пред Вас,
да се предадеш не е вариант,
може да преодолееш огромни премеждия.
С което стигаме до урок номер две
от сапунените саги:
жертвай своето его и се
оттърви от комплекса си за превъзходство.
Сега това е плашещо.
Това е потвърждение за нужда или заблуда.
Може би това дори е приемане,
че не сме специални както
обичаме да мислим за себе си.
Стефани Форест в "Дързост и красота"
мислела, че е толкова красива и
закълнато специална.
Тя мислела, че е толкова специална,
че няма нужда да се смесва с паплачта от долината,
и тя се подсигурила,
че момичето от долината Брук го знае.
Но след почти 25 години епична битка
на Стефани и писнало и пуснала Брук.
Те сключили примирие
враговете от дълго време станали сродни души
и Стефани умряла в ръцете на Брук,
и това е поуката.
Оставете егото си.
Живота не е за Вас.
Той е за нас,
и способността ни да изпитваме радост
и любов, и да подобрим своята реалност и
ние само трябва да сме уязвими
и да приемем отговорност за стоите действия
и за своите бездействия
нещо като Хауърд Шултз -
изпълнителният директор на Старбъкс.
Сега, след прекрасно изпълнение на
задълженията си като директор,
Хауърд се оттеглил през 2000,
и Старбъкс надхвърлили очакванията
и пазарните цени паднали.
Хауърд се върнал в екипа през 2008,
едно от първите неща, които направил
е да се извини на 180,000 служители.
Той се извинил.
И след това помолил за помощ, честност и идеи в замяна.
И сега, Старбъкс увеличил двойно
ревенюто си откакто Хауърд се върнал.
За това жертвайте желанието
да бъдеш прав постоянно.
Не помага на никой и най-вече не на теб.
Жертвай егото си.
Урок номер три от сапунените саги:
еволюцията е истинска.
Вие не сте тук да бъдете статични герои.
В телевизията
статично е равно на скучно,
а скучно е равно на уволнение.
Героите би трябвало да израстват и
да се променят.
Сега по телевизията, тези динамични промени
могат да минат през доста
трудни трансформации,
особено когато един герой
се играел от един човек вчера,
а днес се играе от друг.
Избирането на нови герои се случва
през цялото време в сапунките.
През последните 20 години,
четири различни герои са играли
една и съща ключова роля
на Карли Бенсън в "Централна Болница".
Всяко ново лице задейства промяна
в живота на героинята и личността.
Сега винаги е имало съществено
късче от Карли там,
но героят и историята се адаптират
според това, кой я играе.
И ето това имам предвид.
Може в реалният живот да не сменяме лицата си
ние все пак можем да се развиваме.
Можем да изберем да нарисуваме кръг около
краката си и да изберем да останем в този кръг,
или можем да се отворим за възможности
както Карли, която стана
притежателка на хотел от
студентка за медицинска сестра,
или както Джулия Чайълд.
Джулия е шпионка от Втората световна
и когато войната свършила, се омъжила и
се преместила да живее във Франция,
решила да се пробва в кулинарно училище.
Джулия, нейните книги и телевизионно шоу
революционализирали начина
по който американците готвят днес.
Всички ние имаме тази сила да
предизвикаме промяна в живота си,
да еволюираме и да се адаптираме.
Ние правим избори,
но понякога живота избира вместо нас и
не ни предупреждава.
Изненадата ни удря в лицето.
Ти падаш на земята и въздуха изчезва,
имаш нужда от реанимация.
възкресението е възможно.
(смях)
(аплодисменти)
През 1983, в "Дните на нашият живот"
Стефано ДиМера умрял от удар,
но всъщност не, защото през 1984
той умрял когато колата му поддала и
паднала от пристанището,
и още веднъж през 1985 от тумор в мозъка.
(смях)
Но преди тумора да го убие,
Марлена го застраляла и той минал през
подиума към смъртта.
И това продължило 30 години.
(смях)
Дори когато видяхме тялото,
знаехме по-добре.
Наричат го Фениксът с причина.
И ето това има значение за нас,
Докато шоуто все още се излъчва,
или все още дишате,
нищо не е статично.
Възкресението е възможно.
Сега разбира се, точно както в живота,
сапунените саги накрая стигат до своят голям финал.
СиБиЕс отмениха шоуто "От както свят светува"
през декември 2009,
и ние заснехме финалният епизод
през юни 2010.
Бяха шест месеца на умиране
и подкарахме влака направо през планината.
И въпреки, че бяхме посредата на
голяма рецесия
и милиони хора се мъчеха
да си намерят работа,
аз си помослих, че всичко ще бъде добре.
За това пакетирах децата и
апартамента в Бруклин,
и се преместихме със родителите на мъжа ми
в Алабама.
(смях)
Три месеца по-късно, нищо не беше наред.
Тогава гледах излъчването на
последният епизод,
и осъзнах, че шоуто не беше
единствената жертва.
И аз бях жертва.
Бях безработна и живеех на втория етаж
в къщата на родителите на съпруга ми,
и това стига някой да се почуства мъртъв.
(смях)
Но знаех, че моята история не е приключила,
не може да е приключила.
Просто трябваше да се досетя за всичко,
което сапунените саги са ме научили.
Трябваше да съм смела както Ерика и
да откажа да се предам,
за това всеки ден, правих избора да се боря.
Трябваше да съм уязвима както Стефани
и да жертвам егото си.
Трябваше да моля за помощ много пъти
през много щати.
Трябваше да бъда лесно адаптираща се както Карли
и да развивам уменията си, начин на мислене и
моите обстоятелства,
и когато трябваше да съм гъвкава както Стефано,
и да възкреся себе си и моята кариера
както феникс от пепелта.
Евентуално получих интервю.
След 15 години в новини и забавления,
9 месеца на безработица
и това едно интервю,
имах оферта за работа начално ниво.
Бях на 37 години
и се бях върнала от мъртвите.
Всички имаме моменти,
които изглеждат като край,
и ние можем да изберем да създадем начало.
Нещо както Тина,
която чудодейно оцеляла водопада
и защото мразя да ви оставя в неведение,
Тина и Корд се развели,
но се оженили отново три пъти
след като свалили шоуто през 2012.
За това помня,
че докато си жив и има живот в тялото ти,
никога не е прекалено късно
да промениш историята си.
Благодаря.