Jeg elskede Inger - min egen Risita.
Jeg sagde: "Nu er det nu! Kom så, vi gifter os! Du skal med til Spanien.
Vi var unge. Men det var den HELT store kærlighed.
Vi var Yin og yang. Uadskillelige.
Vi færdiggjorde hinandens sætninger.
Indtil en dag... så mødte hun Krølle Bølle.
...Krølle...
...Bølle...
...Han hed Holger og kørte på knallert.
Han kom fra Aakirkeby.
Inger forstod ikke, hvad han sagde.
Hun var jo fra Bolle i Nordjylland.
De passede overhovedet ikke sammen...
Slet ikke!
Overhovedet ikke...!
Holger er jo bornholmer.
Og han lugter af fisk.
Og du...
Det stopper ikke her...
Jeg kan næsten ikke...
Ååååh jamen...
Så fik de to Krølle Bøller...
Rasmus og Bettina.
To grimme trolde med snot i næsen...
Som også lugtede af fisk...
Hun kunne være kommet med mig til Sevilla!
Og fået...
Et liv i sus og dus. Med sol og alle de penge jeg har i min tegnedreng.
Men hun valgte jo helt forkert...
Det er utroligt...
Tænk at vælge Bornholm i det kolde nord....
Der hvor det regner og solen sjældent skinner... nærmest aldrig.
Og du...
Så har de...
Et lille bitte hus.
Og én lille bil, som ikke kan køre hurtigt..
Så tøffer de rundt på den lille ø...
Og så sidder de i deres sølle hus på Syrenvej og varmer sig med petroliumslamper...
Er du seriøs?
Om jeg er seriøs?
Det er så vildt, når jeg tænker på...
Hvad Inger, kunne have fået med mig...
Det er det underligste i hele verden...
Men savner du hende ikke?
Jo. Hun er et fantastisk væsen.
Og hun er blevet 70 år.
Så jo, jo - jeg ønsker hende da stort tillykke...
Jeg håber, hun får en god fest med Krølle Bølle og de andre...
Så tillykke og SKÅL!!