היי,
אנחנו חיים בתקופה מרגשת,
בה לחדשנות ולטכנולוגיה יש את הפוטנציאל לעשות את הבלתי יאמן,
והיא הופכת לאפילו יותר בלתי תיאמן
כשהיא שוברת את הפערים בין המוגבלות ליכולת.
15% מאוכלוסיית העולם
- מיליארד אנשים מסביב לעולם -
חיים עם נכויות,
מה שהופך אנשים עם מוגבלויות לקבוצת המיעוט הגדולה בעולם.
והם לא חיים על פלנטה אחרת.
הם חלק מהמשפחות, החברים, או העמיתים שלנו.
היום, אספר לכם איך לאנשים עם מוגבלות דיבור
תהיה דרך טובה יותר לתקשר.
הייתי בן 7 כשאחותי אמל נולדה.
הייתי צעיר מכדי לראות את האתגרים
שעמדו בפני משפחתי על בסיס יומי,
אבל יכולתי לראות שאמל לא יכלה לזחול, או לאכול, או לדבר
כמו כל תינוק אחר בגילה.
אבל עם הזמן, התרגלנו לגדל תינוקת עם שיתוק מוחי,
תוך כדי הבנת צרכי התקשורת המיוחדים שלה.
תשע שנים מאוחר יותר,
משפחתי בורכה בתינוק נוסף, אחמד.
אחמד החליט לגדול בדיוק כמו אחותו אמל,
כל כך חכם, כל כך מבריק, סקרן בנוגע לכל מה שבסביבו,
אבל הוא גם החליט להמציא תבניות תקשורת משלו
כדי לתקשר איתנו,
ולאנשים האחרים שלא יכלו להבין אותו,
היינו צריכים לתרגם.
אמל ואחמד אמרו "נאם" כשהיו רעבים,
והם אמרו "אה" כדי להגיד את השם של נורה, אחותי.
וכשהם רצו לקרוא בשמי, הם אמרו, "אביה".
כשהם רצו ללכת לשרותים, הם אמרו "קקהה".
אנחנו מבינים את רוב תבניות התקשורת המיוחדות שלהם,
אבל זה רק אנחנו, המעגל הקרוב.
וזה המקרה לרוב האנשים שיש להם קול לא ברור.
למשל אורית.
אורית היא אישה בת 34 עם שיתוק מוחי.
היא חיה חיים עצמאיים.
היא יכולה לנהוג במכונית, ללכת למכון הכושר, ולעשות הרבה דברים אחרים.
אבל כשזה מגיע לתקשורת קולית,
לפעמים, זה קשה יותר מללכת למכון הכושר,
ויותר מתסכל,
מפני שהיא מוצאת את עצמה חוזרת על אותן מילים שוב ושוב
כדי להיות מובנת.
ביקשנו מאורית להגיד כמה מילים באנגלית.
בואו נקשיב לה יחד
ונראה אם אתם יכולים להבין מה שהיא מנסה להגיד.
(דיבור לא ברור)
אני לא יודע כמה מכם יכולים להבין אותה בפעם הראשונה,
אבל בואו נקשיב לה שוב,
ובאמת נתמקד במה היא מנסה להגיד.
(דיבור לא ברור)
נסו לזכור מה היא אמרה; נגיע לזה מאוחר יותר.
עם האחים שלי, ואורית, ואנשים שאני מכיר,
היתה לי ההזדמנות לראות עולם מלא אתגרים,
עולם של אנשים מיוחדים עם צרכים.
וזה איפשר לי לבחון את הטכנולוגיות הקיימות
בחיפוש אחר תשובה למה שאחי חיפשו.
למרבה הצער, מיטב הטכנולוגיה המסייעת,
כולל אפליקציות זיהוי דיבור לא יכלו לספק את התשובה.
מאז, כל הטכנולוגיות המסייעות עקפו לגמרי את הדיבור,
ובחרו להשתמש בדרכי תקשורת אחרות
כמו החלפת הקול בסימנים ותמונות,
או תנועה של הגוף בראש או בעיניים.
זה מביא אותי לאלטרנטיבה האחרת הקלה שכן משתמשת בקול:
אפליקציות זיהוי דיבור.
הטכנולוגיה עובדת בשתי גישות שונות.
הגישה הראשונה מנסה לגלות איזו מילה נאמרה.
הגישה השנייה מסתמכת על פונמות.
פונמות הם כל הצלילים שאנחנו מייצרים בשימוש בפה ובאף שלנו.
שתי הגישות מסתמכות על מודלים סטטיסטים
ממאגר מידע גדול של דיבור סטנדרטי.
אבל ברגע שהדיבור הוא לא סטנדרטי,
כשאני אומר לא סטנדרטי, מספיק שיש מבטא,
כמו לרובינו פה,
וזה לא יעבוד.
העמיתים שלי ואני פיתחנו גישה חדשה של טכנולוגיה מסייעת
שמשתמשת בקול של האדם עצמו
ויכולה להבין תבניות דיבור לא סטנדרטיות,
עם המשימה להחזיר לאנשים עם מוגבלויות דיבור את קולם.
אז, למי זה ישנה את החיים?
אנשים עם שיתוק מוחי,
אנשים עם פרקינסון, מיאסטניה גראביס,
וכל כך הרבה הפרעות נוירולוגיות אחרות,
אנשים שנולדים עם מוגבלויות שמיעה,
או אנשים שפתאום יש להם שבץ וכל חייהם משתנים,
אבל לא רק שלהם.
לא רק לאנשים שיש להם קושי בהבעה,
אלא לכל מי שמתקשר איתם על בסיס יום יומי.
זה יקל על השילוב החברתי שלהם,
כי כל אחד מאיתנו רוצה להיות משולב בחברה.
ועכשיו, אתם אולי שואלים את עצמכם, "איך זה עובד?"
"איך זה שטכנולוגיות תוכנות זיהוי הדיבור הנוכחיות לא עושות את אותו הדבר?"
מפני שהטכנולוגיה שלנו עובדת בדרך אחרת.
אז, כל אדם צריך לעבור דרך שני שלבים.
השלב הראשון נקרא שלב הכוונון,
בו האדם צריך ללמד את המכשיר והאפליקציה את התבניות האישיות שלו
על ידי הכנסת התבניות ובניית המילון שלו.
השלב מתרחש בדרך כלל
עם האדם שמבין אותו הכי טוב.
יחד הם יבנו את המילון.
זה בדרך כלל לוקח רק 1-3 שעות,
וזה תלוי ביכולות הדיבור של הדובר.
אחרי בניה של מילון,
אנחנו נעים לשלב השני שהוא שלב הזיהוי.
האפליקציה תהיה מסוגלת לזהות תבניות דיבור לא מובנות
מהמילון שכבר בנוי
ולתרגם אותן לקול ברור בזמן אמת.
הגישה שלנו היא תלויית משתמש ולא תלויית שפה
מה שאומר שהיא יכולה לעבוד בכל שפה בעולם,
אפילו בשפות מומצאות.
ומילת המפתח פה היא 'התאמת תבניות.'
ברגע שאדם בונה מילון משלו, ואומר מילה שכבר קיימת שם,
תהיה התאמת תבנית
בין מה שהוא אומר ומה שכבר קיים.
אבל פה מצאנו בעיה.
גילינו שאנשים עם מוגבלות בדיבור
מבטאים מילים שונות בדרכים דומות.
והאתגר היה להבדיל בינהן.
אז יצרנו טכנולוגיה שנקראת מסגור מותאם.
טכנולוגיית מסגור מותאם יכולה להתאים לרוחב של ארוע בתבנית.
בטכנולוגיה הקיימת, אתם יכולים לראות את ה L וה A באותה מסגרת.
אבל בטכנולוגיה החדשה שלנו, אתם יכולים לראות שה L וה A במסגרות שונות
מה שמגביר את הדיוק של התאמת התבניות.
וזה הופך את התאמת התבניות שלנו לכל כך הרבה יותר טובה.
אני מניח שאתם עדיין זוכרים את אורית, נכון?
בואו נקשיב לה שוב עכשיו, אבל הפעם בשימוש בטוקאיט:
(דיבור לא ברור)
עכשיו אני יכולה ...
(דיבור לא ברור)
... להתחיל
(דיבור לא ברור)
... לדבר בחופשיות.
(מחיאות כפיים)
טוקאיט היא רק שלב אחד
בגישור הפער בין המוגבלות והיכולת
על ידי כך שמאפשרים לאנשים להביע את הפונטציאל שלהם.
ככל שנאתגר את המוח שלנו,
הפערים יקרסו כדי לאפשר לנו לחיות חיים נורמליים.
תודה לכם.
(מחיאות כפיים)