Я народився на Тайвані.
Я виріс поміж
різноманітних будівельних магазинів,
мені подобалось ходити на нічні ринки.
Люблю енергію нічних ринків,
кольори, світло, іграшки,
та всі найнеймовірніші речі, на які я натрапляв щоразу, як туди ішов,
наприклад, кавун із соломинками-антенами
або щенята з могавками.
Коли я підростав, то любив розбирати іграшки,
будь-які, які знаходив довкола будинку,
скажімо, братову пневматичну рушницю, коли його не було вдома.
А ще мені подобалось створювати простір
для людей, який можна було досліджувати і гратися в ньому.
У цих своїх ранніх інсталяціях
я використовував пластикові листки, пластикові пакети,
і речі, які можна було знайти у будівельних магазинах
чи біля дому.
Я міг узяти маркер,
налити всередину води, перекачавши її крізь пластикову трубку,
і створити блискучу систему циркуляції
для насолоди людей під час прогулянок.
Ці матеріали подобаються мені через їхній вигляд,
через те, як вони сприймаються, і через їхню доступність.
Ще мені подобалось створювати прилади, що працюють з частинами тіла.
Якось я взяв камеру зі світлом LED
та мотузку для банджо, і примотав її на зап'ястя,
щоб знімати ґудзик в себе на пузі
та отримати іншу перспективу,
хотів дізнатись, що робить ґудзик.
(Сміх)
Люблю також змінювати побутовий реманент.
Це автоматичний нічний ліхтар.
Дехто з вас має такий удома.
Я відрізав світловий сенсор,
додав телефонну лінію,
і з допомогою клею
приклеїв її до телевізійного кабелю,
і став знімати своє око.
Знімаючи зіницю,
я примушував сенсор думати, що настала ніч,
і пора вмикати світло.
А світла частина ока та повіка
сприймались сенсором як денний час,
і він гасив світло.
Мені хотілось зібрати різні типи очей,
тож я змайстрував цей прилад за допомогою велосипедного шолома,
кількох лампочок і телевізора.
Так іншим людям буде легше одягти шолом
і фільмувати своє око.
Цей прилад дозволяє мені символічно
отримувати людські очі,
і в мене з'явилась бажана різноманітність очей
для моїх подальших скульптур.
Ця скульптура має четверо очей.
Кожне око контролює інший прилад.
Це око обертається довкола себе в телевізорі.
Це око надуває пластикову трубку.
Це око дивиться відео про створення ще однієї роботи.
А ці двоє очей активують світіння води.
Пізніше багато з цих виробів виставлялися
у музеях, на бієнале та інших виставках
по всьому світу.
Мені подобається наука та біологія.
У 2007 році я робив дослідження
у Національному Смітсонівському Музеї природничих наук,
спостерігаючи за люмінесцентними організмами в океані.
Мені подобаються ці створіння. Те, які вони на вигляд, на дотик.
Вони м'які, слизькі,
і мене захоплювало, як вони використовують світло
у своєму середовищі,
для приваблення собі подібних, для самозахисту,
для приваблення їжі.
Це дослідження надихнуло мене на роботу в різних напрямках,
наприклад, з рухом або різними світловими режимами.
Тож я почав збирати велику кількість
різних типів матеріалів у своїй студії,
і просто експериментувати,
пробувати те й інше,
щоб побачити, які види створінь з цього можна отримати.
Я використав чимало комп'ютерних кулерів,
просто склав їх докупи, і дивився, що з цього вийде.
Це інсталяція на 740 м²,
що складається з багатьох різних створінь,
деякі звисають зі стелі, деякі стоять на землі.
Здалека вони виглядають як прибульці,
та, якщо подивитись ближче,
вони всі зроблені з чорних пакетів для сміття
або пластикових контейнерів.
Я б хотів розповісти вам про те, як звичайні речі
можуть стати чимось магічним та дивовижним.
(Оплески)
Дякую.
(Оплески)