זוכרים את הפעם בה נפלתם מהאופניים או פגעתם עם הראש בפינה חדה?
פציעות ילדות הם דברים שאנחנו פעמים רבות אוהבים לשכוח,
אבל הגוף שלנו הרבה פעמים נושא זכרונות בצורה של צלקות.
אז מה הן המזכרות הלא רצויות האלו ולמה הן נשארות לכל כך הרבה זמן
אחרי החופשה הלא מכוונת לחדר המיון?
המקום הנפוץ ביותר בו אנחנו רואים צלקות הוא העור,
כתם שנראה מעט שונה מהעור הרגיל סביבו.
פעמים רבות, זה נחשב עיוות מצער,
בעוד במקרים אחרים, צילוק מכוון היה בשימוש
גם במסורת וגם בתרבויות מודרניות כדי לסמל זכות מעבר
או פשוט כקישוט דקורטיבי.
אבל ההבדל הוא לא רק קוסמטי.
כשאנחנו מביטים ברקמת עור בריא מתחת למיקרוסקופ,
אנחנו רואים את התאים שמבצעים פעולות שונות
שמחוברים על ידי מטריצת תאים חיצונית, או ECM.
היא מורכבת מחלבונים מבניים כמו קולגן,
שמופרשים על ידי תאי פיברובלסטים מתמחים.
ECM מאורגן היטב מאפשר מעבר של חומרי מזון,
תקשורת בין תאית, וחיבוריות תאים.
אבל כשפצע עמוק קורה, הארגון מופרע.
במהלך התהליך של ריפוי הפצע, קולגן מושקע באזור הפצע,
אבל במקום מבנה אריגת הסל שנמצא ברקמה בריאה,
ה ECM החדש מאורגן בכיוון יחיד,
ומפריע לתהליכים בין תאיים, ומפחית את העמידות והאלסטיות.
כדי להחמיר את העניין, הרקמה החדשה מכילה
יחס גבוה יותר של ECM מאשר קודם לכן, ומפחיתה את הפעולה הכללית שלה.
בעור, העודף של קולגן מפריע לתפקוד המקורי,
כמו יצור זיעה, שליטה בטמפרטורת הגוף ואפילו גדילה של שיער.
רקמת הצלקת היא עדינה, רגישה לשינויים בטמפרטורה ותחושה,
וצריכה להישמר בסביבה לחה כדי לעודד החלמה.
הנוכחות של עודף רקמת חיבורים סיביים באיבר
ידועה כפיברוזיס, ואם המונח נשמע מוכר,
זה בגלל שהעור שלנו הוא לא האבר היחיד שרגיש לצלקות.
סיסטיק פיברוזיס היא הפרעה גנטית שגורמת לצלקות על הלבלב,
בעוד פיברוזיס ריאתי היא הצתלקות של הריאות,
מה שגורם לקוצר בנשימה.
הצטלקות של הלב וההצטברות של ECM אחרי התקף לב
יכולים להפריע לפעימה שלו, מה שמוביל לבעיות לב נוספות.
מה שמשותף לכל המקרים האלה
זה שלמרות שנשמרות חלק מהפעילויות המקוריות,
רקמת הצלקת שנוצרת אחרי הפציעה היא נחותה יחסית לרקמה המקורית אותה היא מחליפה.
עם זאת, יש תקווה.
חוקרים רפואיים חוקרים עכשיו מה גורם לתאי פיברובלאסט
להפריש כמויות מוגברות של קולגן
ואיך אנחנו יכולים לגייס את התאים האחרים של הגוף
כדי לחדש ולאכלס מחדש את הרקמה הפגועה.
על ידי לימוד איך לשלוט בריפוי של הפצע טוב יותר וההווצרות של רקמת צלקת,
אנחנו יכולים לנצל את תקציבי מיליאדי הדולרים שכרגע מושקעים
כדי לפתור את התוצאות של פציעות בדרך הרבה יותר אפקטיבית,
ולעזור למליוני אנשים לחיות חיים טובים יותר ובריאים יותר.
אבל עד אז, לפחות חלק מהצלקות שלנו
יכולות לעזור לנו לזכור להמנע מסוגי הדברים שגרמו להן.