Hteo bih da predstavim javno, po prvi put,
da je moguće poslati video snimak
pomoću obične LED lampe,
ka solarnoj ćeliji, uz pomoć laptopa, koji ima ulogu prijemnika.
Vajfaj nije uključen, samo svetlo.
Pitate se, u čemu je poenta?
Poenta je u sledećem:
internet će se veoma raširiti
da bi se premostio digitalni jaz
i da bi se omogućio takozvani "internet stvari"-
desetine milijardi uređaja priključenih na internet.
Po mom mišljenju, tako rasprostranjen internet može da funkcioniše
samo ako ne troši skoro nimalo energije.
Moramo koristiti postojeću infrastrukturu, koliko god je to moguće.
Tu stupaju na scenu solarna ćelija i LED.
Prvi put sam predstavio
na TED-u 2011.
tzv. laj-faj, zamenu za vaj-faj.
Laj-faj koristi LED za izuzetno brz prenos podataka
na bezbedan način.
Podatak se prenosi pomoću svetlosti
šifriran u finim promenama osvetljenja.
Ako pogledamo okolo, ima mnogo LED-a oko nas,
znači postoji bogata infrastruktura laj-faj transmitera.
Ali do sada smo koristili posebne uređaje, male foto detektore,
kako bismo dobili informacije kodirane u podacima.
Želeo sam da pronađem i način da koristim postojeću infrastrukturu
da dobijem podatke iz naših Li-Fi svetala.
Zbog ovoga sam istraživao solarne ćelije i površine.
Solarna ćelija upija svetlost i pretvara je u električnu energiju.
Zato možemo koristiti solarne ćelije za punjenje svojih telefona.
Ali sada moramo da se setimo
da su podaci kodirani u suptilnim promenama jačine LED svetla,
tako da ako svetlo koje dolazi varira,
varira i energija koja se dobija iz solarne ćelije.
Ovo znači da imamo osnovni mehanizam
za dobijanje informacija iz svetlosti od solarne ćelije
jer varijacije dobijene energije
odgovaraju prenesenim podacima.
Naravno, pitanje je:
da li možemo dobiti brze i veoma suptilne promene u jačini svetlosti
poput onih koje prenose naša LED svetla?
Odgovor na to je: da, možemo.
U laboratoriji smo pokazali
da možemo da dobijemo do 50 megabita u sekundi
iz standardne ćelije koja može da se kupi u prodavnici.
A ovo je brže od većine mreža visokog kapaciteta danas.
Da vam pokažem to na delu.
U ovoj kutiji je standardna LED lampa koju možete kupiti bilo gde.
Ovo je standardna solarna ćelija,
povezana je sa laptopom.
Takođe imamo instrument
kojim prikazujemo energiju koja se dobija iz solarne ćelije.
Ovaj instrument trenutno pokazuje nešto.
To je zato što solarna ćelija već dobija svetlo iz okruženja.
Prvo želim da uključim svetlo
i jednostavno ću ga uključiti
na trenutak,
i primetićete da će instrument poskočiti nadesno.
Na trenutak, solarna ćelija
ubira svetlost iz ovog veštačkog izvora svetlosti.
Ukoliko ga isključim, vidimo da se smanjuje.
Uključim ga...
Tako da dobijamo energiju iz solarne ćelije.
Ali sada bih voleo da aktiviram prenos video snimka.
Ovo ću da uradim pritiskom dugmeta.
Sada ova LED lampa prenosi video snimak
tako što menja jačinu LED svetla na veoma suptilan način
i na takav način da se ne vidi golim okom
jer su promene prebrze da bi se primetile.
Ali kako bismo dokazali poentu,
mogu da blokiram svetlo solarne ćelije.
Prvo primetite da opada kupljenje energije
kao i da staje video snimak.
Ukoliko uklonim blokadu, snimak će ponovo krenuti.
(Aplauz)
I mogu da ponovim to.
Prekinemo prenos snimka i prestaje kupljenje energije.
Time se pokazuje da solarna ćelija služi kao prijemnik.
Ali sada zamislite da je ova LED lampa ulična svetiljka i da ima magle.
Želim da simuliram maglu,
zato sam sa sobom poneo maramicu.
(Smeh)
Staviću je na solarnu ćeliju.
Prvo primećujete
da opada prikupljanje energije, kao što je i očekivano,
ali video snimak se nastavlja.
To znači da, uprkos blokadi,
prolazi dovoljno svetla kroz maramicu do solarne ćelije,
tako da solarna ćelija može da dekodira i prenosi te informacije,
u ovom slučaju video snimak visoke rezolucije.
Ovde je zaista bitno to da je solarna ćelija postala prijemnik
za bežične signale velike brzine koji su kodirani u svetlosti,
dok održava svoju primarnu funkciju kao sprava za ubiranje energije.
Zato je moguće
koristiti postojeće solarne ćelije na krovu kolibe
kao prijemnike visokog kapaciteta
za laser na obližnjem brdu ili uličnu lampu.
Zaista nije bitno gde zrak pogodi solarnu ćeliju.
Ovo je isto
i za prozirne solarne ćelije koje se nalaze u prozorima,
solarne ćelije u nameštaju na ulici
ili solarne ćelije ugrađene u milijardama uređaja
koji će oformiti Internet stvari.
Jer prosto
ne želimo da redovno punimo ove uređaje,
ili još gore, da menjamo baterije svakih nekoliko meseci.
Kao što sam rekao,
ovo je prvi put da ovo prikazujem u javnosti.
Ovo je laboratorijski prikaz,
prototip.
Ali moj tim i ja smo uvereni da možemo ovo da predstavimo na tržištu
u naredne dve do tri godine.
Nadamo se da ćemo moći da doprinesemo zatvaranju digitalnog jaza
kao i da doprinesemo
povezivanju milijardi ovih uređaja na internet.
I sve ovo bez izazivanja
ogromne eksplozije korišćenja energije -
zbog solarnih ćelija, desiće se sasvim suprotno.
Hvala vam.
(Aplauz)