Postoji citat koji se obično pripisuje piscu Marku Tvenu:
"Laž može da prođe pola sveta
dok istina obuva cipele."
Zanimljivo je to što
postoje razlozi za sumnju da je ovo ikada rekao Mark Tven,
što pukom ironijom dokazuje poentu.
Ko god da je izgovorio ovu rečenicu, danas je istinitija nego ikada.
Prethodnih decenija, većina medija sa globalnim uticajem
sastojala se od nekoliko velikih novinskih kuća i mreža
koje su imale resurse da direktno skupljaju informacije.
Kuće poput Rojtersa i Asošijeted Presa,
koje skupljaju ili prenose priče, bile su relativno retke u odnosu na danas.
Brzina kojom se informacije sada šire
stvorila je idealne uslove za pojavu koja se naziva kružnim izveštavanjem.
To se dešava kada izvor A objavi netačnu informaciju,
izvor B je ponovo odštampa
i izvor A onda citira izvor B kao prvobitni izvor informacije.
Takođe se smatra kružnim izveštavanjem
kada više izvora
izveštava o istoj prvobitnoj lažnoj informaciji,
koja se onda drugom autoru čini kao da je potvrđena iz više izvora.
Na primer, objavljivanje jednog pseudonaučničkog rada iz 1998.
gde se tvrdi da rutinsko vakcinisanje dece izaziva autizam,
izvazvalo je čitav pokret protiv vakcinacije,
uprkos činjenici da je prvobitni rad više puta opovrgavan
pred naučnom zajednicom.
Deca koja namerno nisu vakcinisana sada imaju zarazne bolesti
koje su bile praktično iskorenjene u SAD,
a neke od zaraza su i smrtne.
U nešto manje drastičnom primeru,
satirični članci koji su pisani tako da podsećaju na prave
takođe mogu biti preuzeti od strane onih koji nisu upoznati sa šalom.
Na primer, komični članak u uglednom Britanskom medicinskom zborniku
naslovljen "Potrošnja energije u adolescentima
koji igraju kompjuterske igre nove generacije"
navodi se u ozbiljnim naučnim radovima preko 400 puta.
Sadržaj koji stvaraju korisnici, poput vikipedija,
takođe često doprinosi kružnom izveštavanju.
Kako se sve više autora oslanja na takve izvore zbog brzih informacija,
neproverena činjenica na viki stranici može dospeti do objavljenog članka
koji se kasnije može citirati za istu tu informaciju na viki stranici,
čime se ona mnogo teže opovrgava.
Skorašnja postignuća u tehnologiji komunikacije
donela su nemerljive prednosti
u rušenju zidova između informacija i ljudi.
Ali naša žudnja za hitrim odgovorima
može nadvladati žudnju da budemo sigurni u njihovu istinost.
A kad ova pristrastnost može da se prenese na milijarde ljudi širom sveta,
skoro u istom trenutku, potrebno je više opreznosti.
Izbegavanje senzacionalističkih medija,
traganje za kritikama sumnjivih informacija,
i praćenje prvobitnog izvora izveštaja može da pomogne da se laž uspori
i da se istini da više vremena da se obuje.