Dacă întrebi oamenii dacă cred că furatul e greșit,
cei mai mulți vor răspunde „Da”.
Totuși, în 2013, organizațiile din întreaga lume
au pierdut în total 3,7 trilioane de dolari din cauza escrocheriilor,
ce includ infracțiuni precum delapidarea,
schemele piramidale
și revendicări false ale asigurărilor.
Nu e vorba că nu există pădure fără uscături.
Adevărul e că mulți oameni sunt susceptibili
nu doar la tentația de a comite escrocherii,
ci și la a se convinge că nu au făcut nimic greșit.
Deci, de ce au loc escrocheriile?
Deși motivațiile individuale pot varia de la caz la caz,
triunghiul escrocheriilor,
un model dezvoltat de criminalistul Donald Cressey,
arată trei premise ce fac escrocheriile probabile:
presiunea, oportunitatea și justificarea.
Presiunea e deseori motivația inițială a implicării într-o escrocherie.
Poate fi o datorie personală,
o dependență,
o cotă de câștiguri,
o concediere recentă
sau o boală în familie.
În cazul oportunității, mulți oameni atât din domeniul public sau privat
au acces la instrumente ce le permit să comită și să ascundă escrocheriile:
carduri de credit ale firmei,
informații interne ale companiei,
sau control asupra bugetului.
Combinația de presiune
și de a fi expus la asemenea oportunități zi de zi
poate crea o tentație puternică.
Dar chiar și cu aceste două elemente,
majoritatea escrocheriilor tot au nevoie și de o justificare.
Mulți dintre cei care comit escrocherii nu au cazier penal,
deci, pentru a face ceva ce e considerat greșit de mulți,
trebuie să își justifice escrocheria față de ei înșiși.
Unii simt că merită banii, deoarece sunt plătiți insuficient sau muncesc prea mult,
și alții cred că escrocheria lor nu afectează pe nimeni,
poate chiar își planifică să returneze banii, odată ce criza se va rezolva.
Unele dintre cele mai comune tipuri de escrocherii
nici nu sunt catalogate astfel de către cei ce le comit.
Exemplele cuprind angajați ce falsifică
condica de prezență sau rapoartele de cheltuieli,
plătitori de impozite ce nu își declară veniturile,
sau furnizorii de servicii ce taxează mai mult companiile de asigurări.
Deși acestea pot părea mici,
și pot uneori fi de ordinul a câtorva sute de dolari,
contribuie cu toate la imaginea de ansamblu.
Și apoi există escrocherii la scară masivă.
În 2003, gigantul producător italian de lactate Parmalat a intrat în faliment
după ce s-a aflat că a falsificat un cont bancar de 4 miliarde de dolari
și a falsificat declarațiile financiare
pentru a ascunde faptul că filialele sale pierdeau bani.
Deoarece era controlat în familie,
controlul prin consiliul de directori
și supravegherea inspectorilor erau dificile,
și compania a sperat probabil că pierderile vor putea fi recuperate
înainte ca cineva să afle.
Și lăcomia nu există doar în corporații.
Guvernele și organizațiile non-profit sunt și ele susceptibile la escrocherii.
În timp ce era inspector financiar în orașului Dixon, Illinois,
Rita Crudwell a delapidat peste 53 de milioane de dolari.
Rita a fost unul dintre cei mai mari crescători de cai
și a câștigat 52 de titluri mondiale.
Dar costurile lunare de întreținere a hergheliei erau de 200.000 de dolari.
Deoarece poziția ei îi oferea control complet asupra finanțelor orașului,
a putut direcționa cu ușurință bani
într-un cont pe care îl folosea pentru cheltuielile private,
iar schema a rămas neobservată timp de 20 de ani.
Se crede că Crundwell se simțea îndreptățită la un stil de viață excentric
datorită poziției ei
și a notorietății pe care titlurile sale le-au adus orașului.
E tentant să credem că escrocheriile nu afectează pe nimeni,
deoarece corporațiile și instituțiile nu sunt persoane.
Dar escrocheriile afectează oameni reali în fiecare caz:
angajații Parmalat și-au pierdut locurile de muncă,
cetățenii orașului Dixon subvenționau creșterea cailor,
clienții companiilor care și-au crescut prețurile pentru a recupera pierderile.
Uneori efectele sunt clare și devastatoare,
ca atunci când Bernie Madoff a cauzat pierderea economiilor a mii de oameni.
Dar uneori sunt subtile și dificil de descâlcit.
Dar totuși, cineva, undeva, plătește efectele negative ale escrocheriilor.