Mikor leültem, hogy megírjam beszédem a fenntarthatóságról,
hirtelen meghallottam egy repülőt,
és eltűnődtem, vajon honnan,
hová tart,
és hogy miért csak néhány hagy maga után kondenzcsíkot.
Miközben ezen tűnődtem, rápillantottam a kétéves fiamra,
aki éppen a repülőre mutatott.
Ekkor döbbentem rá, hogy olyan kíváncsi vagyok, mint egy kétéves.
(Nevetés)
Ez a tulajdonság
nap mint nap megmérettetéssel jár.
Mikor a középiskolában a központi felvételit írtam,
és a felügyelő azt mondta, hogy kettes [HB-s] ceruzával kezdjük el a munkát,
az összes iskolatársam lehajtotta a fejét, és munkához látott.
Én pedig azon töprengtem, hogy mi a különbség
az egyes és a kettes ceruza között.
(Nevetés)
A nejlon jutott eszembe.
Hogy miből készül, és miért olyan hangos?
Miért remegnek az emberek, mikor idegesek?
És legfőként,
hogy a mögöttem ülő ideges lány,
miért visel nejlon melegítőt?
(Nevetés)
Hat órán keresztül csak a ruhája susogását hallottam.
(Nevetés)
Ezek azok a pillanatok, mikor vissza kell fognom a kíváncsiságom.
Bizonyára jól teljesíthettem, mert felvettek az egyetemre.
Az első évem alatt
az összes ismerősöm marketing és pénzügyi ösztöndíjat kapott,
én azonban nem.
Én tengerbiológiával szerettem volna foglalkozni
Michigan közepén.
(Nevetés)
Ahol nincsenek bálnák, delfinek, de még tengeri teknősök sem,
azonban algák igen.
Ismerik ezeket a növényszerű élőlényeket, melyek folyókban, tavakban élnek?
Nekem felkeltették az érdeklődésem,
és végül algabiológiában nyertem ösztöndíjat.
Két dolgot hamar megtanultam.
Első: az algák a mindennapjainkat meghatározó bámulatos organizmusok.
Második: a lányok az egyetemi bulikban imádtak algákról beszélni.
(Nevetés)
Lehet, mégsem nyűgöztem le őket azzal, hogy algabiológus vagyok,
de az algák világa engem rabul ejtett.
Az algák, mint a növények, oxigént állítanak elő CO₂-ból és napfényből.
Most pedig kérnék önöktől valamit.
Miután háromig számolok,
vegyünk nagy levegőt, majd fújjuk ki.
Készen állnak? Egy, kettő, három.
(Belélegzés)
(Kifújás)
Az önök által belélegzett oxigén több mint felét algák termelték.
Több mint felét: ez elképesztő!
Szó szerint életben tartanak bennünket.
Az algák mindenhol megélnek: a cipőinken, a kutyájuk itatójában,
a tavakban és ennek a lajhárnak a hátán is.
(Nevetés)
Elnézést, de amikor csak lehet, szeretek bedobni lajháros diát.
(Nevetés)
Az algák a vízi ökorendszerek alappillérei,
és színpompásak.
A barna, vörös és zöld színű,
mind különböző algafaj.
A legmenőbb dolog az, hogy az algák nagyon gyorsan nőnek;
olyan gyorsan, hogy a tudósok mesterségesen tenyésztik is az algákat,
hogy azokból bioüzemanyagot és állati takarmányt készítsenek.
Ezen a képen egy nagy méretű, nyílt algatenyésztő tavat láthatunk.
Algasejteket nyerünk ki belőlük,
majd az előbb említett termékeket állítjuk elő.
E biotermékekben óriási lehetőség rejlik,
hogy világunk fenntarthatóbbá váljon.
Kereskedelmi forgalomba hozataluk már folyamatban van.
Szerettem volna ebben részt venni,
ezért a Colorado Állami Egyetemen
sejt- és molekuláris biológia szakon doktoráltam.
Több ezer órát töltöttem az irodában és a laborban
értékesítésre alkalmas algatenyésztési projekteket kutatva.
Aztán, 2013 egyik nyári napján
a kutatólaborban elkalandozott a gondolatom,
és rádöbbentem, hogy nagymamám születésnapja van.
Nagyi szereti a szép üdvözlőlapokat,
így hát elrohantam a helyi vegyesboltba,
ahol az üdvözlőlaprészlegen teljesen elakadtam.
Eltűnődtem, hogy valójában mi is az üdvözlőlap.
Csak papír és nyomdafesték.
De mi is a nyomdafesték?
Majd körbenéztem, és rájöttem,
hogy minden termékre, csomagolásra és táblára nyomdafesték kerül.
Szóval, mi is a nyomdafesték?
80%-ban kőolajszármazék.
Ami például olajhomokból nyerhető,
mely eljárás során a növényzetet kiírták,
hogy az olajat kinyerjék a földből.
Ez a folyamat teljes ökorendszereket pusztít el.
A maradék 20%-ot pedig a pigmentek adják.
A pigmentek legtöbbször kibányászott ásványok.
Néha azonban lehetnek kőolajból is.
Pl. az otthoni nyomtatóban a szénfekete pigmenttől fekete a festék,
és tudjuk róla, hogy rákkeltő.
Így a nyomdafesték nemcsak mérgező és fenntarthatatlan,
hanem ez az általunk vásárolt legdrágább folyadék.
A festék árát kiszámolva láthatjuk,
hogy kb. négy liter 10 000 dollárba kerül.
Kíváncsiságom a nyomdafesték tanulmányozása felé vitt.
Leginkább az ragadott meg,
hogy a tradicionális festékpigment körülbelül akkora, mint egy algasejt.
Így elgondolkodtam:
"Vajon az algát használhatnánk-e biofesték gyanánt?"
Ha már a túlzott kíváncsiságról beszélünk:
Három hónapon belül
egyetemi diáktársammal céget alapítottunk
algafesték-termékek kifejlesztésére és értékesítésére.
Hiszik vagy sem, az algák remekül használhatók festéknek.
És ahogyan azt már korábban említettem: színpompásak.
Vannak kékek, vörösek, sárgák és így tovább.
A természet már kifejlesztette ezeket a sejteket és színeket.
Mi csak új eljárásokat hozunk létre hasznosításukra.
Szóval, hogyan is alakítjuk át az algát festékké?
Ezekben a szabályozható tartályokban algákat tenyésztünk.
Majd learatjuk, vagyis bekoncentráljuk őket,,
ezt követően növényi származékok felhasználásával elkészítjük a festéket.
Nyomtathatunk papírra, kartonra vagy akár textilre is.
Így tehát nem termeljük ki a földből a mérgező anyagok véges készletét.
ehelyett szén-dioxidot és napfényt használunk,
hogy pigmenteket növesszünk a világ legfenntarthatóbb festékéhez.
A mi festékünk 100%-ban lebomlik.
Tehát ha komposztálják,
néhány napon belül lebomlik.
De amivel a napirendjüket írták, az soha.
Együttműködünk pár világcéggel
a technológia fejlesztésén és piacra dobásán
a csomagolóanyag, marketinganyagok vagy akár tollhoz való festék terén.
Nagyon izgatottak vagyunk.
Megújuló, fenntartható és biztonságos festéket fejlesztettünk ki.
De miért állnánk itt meg?
Másik eljárást dolgoztunk ki, amiben élő algát használunk a festékhez,
ami az idő múlásával napfény hatására növekszik.
Ez a világ első élő festéke.
Mutatok önöknek egy ilyen üdvözlőkártyát.
Az első napon egy bagoly látható, amint azt mondja: bagoly.
Másodikon az algák elkezdenek növekedni, és egy másik bagoly is előtűnik.
(Nevetés)
A harmadik napon bővül a kép, és az olvasható: "A bagoly mindig szeret."
(Nevetés)
(Taps)
Megmutatom önöknek valós idejű videón.
Ezzel a festékkel
üdvözlőkártyákat, reklámcikkeket és tudományos játékokat fogunk készíteni
alkotásra ösztönözve a következő nemzedék tudósait.
Olyan világot képzelünk el,
melyben a müzlis dobozunkra is fenntartható algafestékkel nyomtatnak,
és a plakátok, melyek mellett elhajtunk, minden nap változnak,
mert a festék, amivel nyomtatták, él.
Néha-néha eszembe jut,
hogy ez az ötlet egy egyszerű kérdéssel kezdődött: "Mi a festék?"
A merengő elme típusú találmányok gyakoriak a tudományban.
A tépőzárat egy svájci mérnök fejlesztette ki,
akinek séta közben bogáncs akadt a nadrágjába és a kutyájába.
Skót kutató fejlesztette ki a penicillint,
miután nyaralásáról hazatérve azt tapasztalta,
hogy egy gombafajta elpusztította a baktériumokat a piszkos edényeiről.
Vagyis a természetből vett ötleteket régóta használjuk az innovációkban.
Végül is, a töprengő elme talán nem is rossz dolog.
Mi van, ha néha hagyjuk, a kíváncsiság hozza ki belőlünk a legjobbat?
Mi van, ha többet kérdezünk a létező dolgainkról?
Fordítsunk több időt arra, hogy töprengjünk, kíváncsiak legyünk,
és hogy engedjük szabadjára elménket.
Azt szeretném, hogy céljaikat egyesítsék
egy kétéves kíváncsiságával.
Engedjék, hogy a kíváncsiság ismeretlen utakra terelje önöket,
mert így sohasem tudhatják, hogy végül hová jutnak.
És végül, hiszek abban, hogy ha hagyjuk kíváncsiságunkat felerősödni,
és a természetet mintaként használjuk,
remek fejlesztéseket hozunk létre, ezzel megoldjuk a ma előttünk álló
fenntarthatósági problémákat.
Nagyon szépen köszönöm.
(Taps)